Справа № 703/8599/25
2/703/690/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Овсієнка І.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
установив:
24.12.2025 ТОВ «Деал Фінанс Груп» із використанням системи «Електронний суд» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтований тим, що 16.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та ОСОБА_1 укладений договір про надання кредиту №ДП0007803, відповідно до умов якого первісний кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 3000,00 грн строком на 98 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,9% щоденно.
Кредитний договір укладено з відповідачем у електронній формі шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами.
Кредитодавець на виконання умов договору №ДП0007803 від 16.10.2024, передав відповідачу грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору порушив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, що складає 6546,00 грн, з яких 3000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 2646,00 грн заборгованості за процентами; 900,00 грн заборгованості за комісією.
В подальшому, позикодавцем відступлено право вимоги за вказаним вище договором позивачу, у зв`язку з чим останній звертається до суду.
Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 вказану суму боргу, а також 2422,40 грн судового збору та 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою від 26.12.2025 відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи. 
Копію ухвали про відкриття провадження в справі надіслано відповідачеві на зареєстровану адресу місця проживання, вказане відправлення повернуте неврученим у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. 
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, пов`язаної із належним здійсненням правосуддя, зокрема сформульованої в справі «Сидоренко проти України» (Sydorenko v. Ukraine (dec.), №73193/12, 18 February 2021), загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, однак стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявниця не отримала кореспонденцію, надіслану їй Вищим спеціалізованим судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.
Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 року у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі №24/260-23/52-б).
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.
16.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання кредиту №ДП0007803, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» надало позичальнику грошові кошти в сумі 3000,00 грн (п. 1) строком на 98 днів (п. 3) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,9% за кожен день користування кредитом, що застосовується протягом всього строку кредитування, вказаного в п. 3 договору. Загальні витрати за кредитом 2605,20 грн (п. 5). Кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої картки позичальника за наданими нам же реквізитами (п. 4). Комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого кредиту, що складає 900,00 грн, нараховується в день підписання договору, одноразово (п. 10). Кредит надається на споживчі цілі (п. 6). Орієнтовна реальна річна процентна ставка 14944,96% (п. 13). Орієнтовна загальна вартість кредиту 5605,20 грн (14).
Договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора 7соС868В що підтверджується паперовою копією договору, укладеного в електронній формі та довідкою про ідентифікацію.
ТОВ «ФК «Майбіз» виконало умови договору та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 3000,00 грн шляхом перерахування на його банківську картку, що підтверджується квитанцією про виплату та довідкою від ТОВ «ФК «Майбіз» від 10.12.2025, за змістом яких 16.10.2024 на картковий рахунок на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за ініціативою ТОВ «ФК «Майбіз», на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг «ПГ0922 від 19.03.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ПрофітГід», на виконання умов договору позики здійснений платіж в сумі 3000,00 грн. 
14.10.2025 між ТОВ «Деал Фінанс Груп» як фактором та ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» як клієнтом укладено договір факторингу №14/10/25, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь позивача права грошової вимоги, в тому числі за договором №ДП0007803 від 16.10.2024.
Відповідно до п. 1.1 договору клієнт зобов`язується відступити факторові права грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах, а фактор зобов`язується прийняти такі права та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату у передбачений договором спосіб.
Відповідно до п. 2.1.3 перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором відносно боржників та набуває всіх прав щодо боржників обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу. Перехід відповідних прав підтверджується підписаним сторонами реєстром прав вимог.
14.10.2025 сторонами договору факторингу підписаний реєстр прав вимог №14/10/25, відповідно до якого позивач набув, серед інших, права грошової вимоги до ОСОБА_1 з сумою заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн, 2646,00 грн заборгованості за процентами; 900,00 грн заборгованості за комісією.
На підтвердження набуття права грошової вимоги до відповідача, позивачем надано копію платіжної інструкції №579936437.1 від 28.10.2025 про перерахунок від ТОВ «Деал Фінанс Груп» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» грошових коштів за відступлене право грошової вимоги на підставі договору факторингу №14/10/254 від 14.10.2025.
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ "Універсал банк" надало відповідь, за якою на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банком емітовано банківську картку № НОМЕР_3 . Крім того, банком була надана інформація про рух коштів (виписка) за картковим рахунком, який був відкритий для обслуговування вказаної банківської картки за період з 16.10.2024 до 19.10.2024, де зазначено про надходження коштів в сумі 3000,00 грн 16.10.2024 о 13-30 год.
За пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75.
Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Отже надана банком виписка за картковим рахунком позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 в справі №278/2177/15-ц: виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Позивач вказує, що відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, що складає 6546,00 грн, з яких 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2646,00 грн заборгованості за процентами; 900,00 грн заборгованості за комісією.
Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме кредитним договором №ДП0007803 від 16.10.2024 та первинними банківськими документами – випискою про рух коштів за рахунком за період з 16.10.2024 до 19.10.2024, розрахунком заборгованості, виконаним станом на 12.12.2025.
Матеріали справи підтверджують, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та її змісту, відтворюваної у документі. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 6 цього ж Закону електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Тільки наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості.
Стаття 638 ЦК України встановлює, що договір укладено, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору у належній формі. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати виконання боржником його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 1048-1052 та ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, встановленому договором.
Ст. 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд зазначає, що перехід права вимоги за кредитним договором (договір факторингу, договір про відступлення прав вимоги) ґрунтується на таких нормах закону.
Договір факторингу передбачає, що одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти іншій стороні (клієнту) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора можуть включати надання послуг, пов`язаних із грошовою вимогою (ст. 1077 ЦК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Новий кредитор набуває права первісного кредитора на тих самих умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання грошових коштів у кредит, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору.
Виконаний позивачем розрахунок заборгованості суд вважає арифметично вірним, такий відповідає умовам кредитного договору щодо бази нарахування (загальна сума кредиту, оскільки із наявних матеріалів не вбачається, що відповідач вносив будь-які платежі на погашення заборгованості за договором), застосованої процентної ставки (0,9% щоденно, що відповідає умовам укладеного договору та не перевищує граничного розміру, встановленого законодавством про захист прав споживачів), строку кредитування (нарахування проведені за період 98 днів, з 16.10.2024 до 21.01.2025, позивачем додаткових нарахувань не виконувалося).
Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у погоджені строки, то позовні вимоги слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Суд, аналізуючи надані докази понесених витрат, встановив, що позивач підтвердив наявність витрат на правничу допомогу адвоката документально, надавши копії договору про надання правничої допомоги від 22.08.2025 №22-08/25/ДІЛ, що укладений між позивачем та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною; витягу із акту №3-ДІЛ від 08.12.2025, з якого вбачається вартість послуг адвоката із супроводу справи про стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 ; акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; платіжної інструкції від 11.12.2025 про сплату позивачем на користь адвоката Ткаченко Ю.О. суми, рівної загальній вартості адвокатських послуг за договором про надання правничої допомоги від 22.08.2025 №22-08/25/ДІЛ.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому суд враховує: обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; час, витрачений адвокатом на підготовку та розгляд справи; складність справи та її значення для сторін; розмір гонорару адвоката та співмірність його послуг цим витратам.
Верховний Суд у справах №826/1216/16, №810/3806/18, №320/11366/20 наголосив, що суд не зобов`язаний стягувати всю суму витрат на правничу допомогу, якщо вона є завищеною щодо принципів розумності та справедливості.
З урахуванням складності справи, що була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача, стягнувши із відповідача 2200,00 грн витрат сторони позивача на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
вирішив:
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором про надання кредиту №ДП0007803 від 16.10.2024 у сумі 6546,00 грн, з яких 3000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 2646,00 грн заборгованості за процентами, 900,00 грн заборгованості за комісією, а також 2422,40 грн судового збору та 2200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, всього 11168 (одинадцять тисяч сто шістдесят вісім) грн 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», юридична адреса: 08205, м. Ірпінь Київської області, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3 код ЄДРПОУ 44280974.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 03.04.2026. 

Суддя        І.В. Овсієнко