Справа №581/824/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бутенко Д. В.	
Номер провадження 33/816/994/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  126 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України 

09 березня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення Сумського апеляційного суду Басова В. І. ,з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Суми клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця із зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_1 , не є особою з інвалідністю РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого касиром АТБ –маркет ( м.Прилуки),
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.
Розстрочено виконання постанови суду по сплаті ОСОБА_1 штрафу у цій сумі в розмірі 40800 гривень, встановивши його сплату рівними щомісячними частинами по 3400 гривень на строк дванадцять календарних місяців ( з листопада 2025 року і по листопад 2026 року включно)
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп. 
встановила:
Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 40800 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк. Розстрочено виконання постанови суду по сплаті ОСОБА_1 штрафу у цій сумі в розмірі 40800 гривень, встановивши його сплату рівними щомісячними частинами по 3400 гривень на строк дванадцять календарних місяців ( з листопада 2025 року і по листопад 2026 року включно). Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.
10 лютого 2026 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання вказує на те, що ОСОБА_1 не мав можливості оскаржити її в установлений законом строк через тяжкі обставини, пов`язані з його здоров`ям. Зокрема, з моменту винесення постанови і до теперішнього часу він постійно хворів, перебуваючи під постійним медичним наглядом. У нього діагностовано серйозні проблеми з серцево- судинною системою, що підтверджується медичною довідкою про перебування на обліку в кардіолога. Ця хвороба, яка супроводжується частими нападами болю, запамороченнями та необхідністю постійного лікування, повністю позбавила його сил та можливості займатися будь- якими справами, включаючи підготовку та подання апеляційної скарги. Він молодий юнак лише 19 років (на момент правопорушення та винесення постанови), опинився в ситуації, коли хвороба стала справжнім випробуванням для його життя, перетворивши щоденність на боротьбу за здоров`я. Кожен день був наповнений болем і страхом, а медичні процедури та візити до лікаря забирали весь час і сили, не залишаючи жодної можливості для правового захисту. Отже вважає, що він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.
Вислухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне повернути скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджуваної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29.10.2015).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Як убачається з матеріалів справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду даної справи. Крім того, 12.11.2025 року за його заявою було видано копію постанови та цього ж дня він сплатив суму судового збору. 
Подаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на тяжкий стан здоров`я та наявність серцево-судинного захворювання, яке нібито перешкоджало йому своєчасно подати апеляційну скаргу.
Разом з тим апеляційний суд встановив, що до апеляційної скарги не долучено належних медичних документів (довідок, виписок із медичних закладів, підтвердження стаціонарного лікування тощо), які б підтверджували тривалу хворобу або неможливість звернутися до суду; у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що з моменту винесення постанови і до подання апеляційної скарги ОСОБА_1 перебував на лікуванні або був позбавлений можливості здійснювати процесуальні дії; під час складання матеріалів справи та зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції, що перебуває у тяжкому стані чи прямує до медичного закладу або з нього, а тому наведені у клопотанні обставини носять загальний характер та не підтверджені жодними доказами.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права правопорушника на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.
Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі апелянт не посилається у заяві про поновлення пропущеного строку.
Керуючись статтями 294, 295 КпАП України,

постановила:
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУПАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	Басова В. І.