Справа № 127/40842/25 
Провадження № 3/127/8549/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 лютого 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
14.12.2025 року близько 13:00 год громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи на «Сабарівському кладовищі», за адресою: місто Вінниця, вулиця Сабарівське шосе, здійснив дрібну крадіжку рюкзака «Gorangd» та парасольки, орієнтовною ціною 500 грн.
У судове засідання  ОСОБА_1  з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що потерпілий добровільно віддав йому рюкзак, крадіжку не здійснював.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, його винуватість у вчиненні означеного адміністративного правопорушення є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669462 від 14.12.2025; протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.12.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.12.2025; іншими матеріалами справи.
Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 14.12.2025 вбачається, що останній працює інспектором муніципальної варти. 14.12.2025 до ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_3 щодо вчинення дрібної крадіжки на кладовищі. Після чого ОСОБА_2 було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснив дрібну крадіжку рюкзака та парасольки, загальною вартістю орієнтовно 500 грн.
Із письмових пояснень ОСОБА_1 від 14.12.2025 вбачається, що останній 14.12.2025 приїхав на Сабарівське кладовище, де побачив рюкзак, який лежав на лавочці та вирішив взяти. В подальшому, підійшов працівник муніципальної варти, якому ОСОБА_4 повідомив, що взяв рюкзак, оскільки подумав що його забули.
Рапорт суд оцінює виключно як службовий документ, який містить інформацію про вчиненні поліцейськими дії та мотиви, якими керувались поліцейські, встановлюючи осіб, причетних до вчинення адміністративних правопорушень.
Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засідання, щодо того, що рюкзак йому добровільно віддав ОСОБА_3 спростовуються матеріалами справи та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відібраними у нього 14.12.2025.
Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.
Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 665 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 51, статтями 7, 9, 23, 33, 40-1, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень. 
Стягнути з   ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: