Справа № 420/27904/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області за результатом якого позивач просить: 
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30311/15-32-24-04-20;
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30312/15-32-24-04-20;
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30315/15-32-24-04-20;
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30318/15-32-24-04-20;
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30323/15-32-24-04-20;
розподілити судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято Головним управлінням ДПС в Одеській області за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , про проведення якої позивач не знала, запитів про надання документів не отримувала. Позивач зазначив, що станом на день подачі позову до суду, поштове відправлення номер 0601101924070 у системі tracking ukrposhta відсутнє, оскільки незареєстроване в системі, що підтверджується скріншотом з сайту https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, а тому встановити шлях відправлення – неможливо. Згідно даних сайту https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html при перевірці шляху поштового виправлення 0601125575971 (як вказує відповідач у своїй відповіді №30443/6/15-32-24-04-06 від 02.07.2025, саме цим листом було відправлено копію наказу від 19.03.2025 № 3187-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків Пронь Юлії», повідомлення про початок перевірки від 19.03.2025 року № 512/15-32-24-04-14 та запит від 17.03.2025 № 4024/КПР/15-32-24-04-06 «Про надання документів пов`язаних з предметом перевірки») вбачається, що даний лист 25.03.2025 прибув до відділення Укрпошти № 66502, цього ж дня статус відправлення змінено на «повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою), а вже 26.03.2025 відправлення виїхало з відділення Укрпошти № 66502. Тобто, відправлення пробуло у відділенні Укрпошти № 66502 всього один день, жодних спроб вручення отримувачу не було, що підтверджується скріншотом з сайту https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, який показує увесь шлях відправлення № 0601125575971. Перевіривши шлях поштового відправлення № 0601145316042 (яким згідно відповіді 30443/6/15-32-24-04-06 від 02.07.2025 було направлено акт від 13.05.2025 № 23218/15-32-24-04-09 перевірки) вбачається, що дане відправлення прибуло до відділення Укрпошти № 66502 17.05.2025, невдала спроба вручення відбулась у той самий день, а вже 31.05.2025 статус змінено на «повернення відправнику», того ж дня відправлення № 0601145316042 виїхало з відділення Укрпошти № 66502. Сторона позивача зазначає, що жодних повідомлень щодо наявності листів у відділенні Укрпошти № 66502 вона не отримувала, дій щодо вручення листів за адресою проживання, також не було вчинено. Таким чином, позивач не могла знати або здогадуватися, що їй надіслали листа. Зазначене свідчить про об`єктивну неможливість ОСОБА_1 надати пояснення та документи до перевірки, а також про неналежне повідомлення контролюючим органом про сам факт проведення податкової перевірки. Головне управління не пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення перевірки, з визначених п.79.2 ст.79 ПК України, - вручення платнику податків письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Не виконання контролюючим органом вимог п.79.2 ст.79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Також, позивач зазначала, що відповідач замість вчинення належних та передбачених чинним законодавством України дій щодо попереднього відпрацювання, збору доказів, моніторингу та контролю, провів документальну позапланову невиїзну перевірку № 23218/15-32-24-04-09 від 13.05.2025 основним документом, який слугував підставою для проведення даної перевірки стала відповіді компетентного органу Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії, якою навіть неможливо становити та підтвердити факт отримання ОСОБА_1 іноземних доходів, точні суми, дати та час отримання таких доходів. Крім того, звертаємо увагу, що ГУ ДПС в Одеській області не надала жодних доказів, які чітко встановлюють та підтверджують факт отримання ОСОБА_1 іноземних доходів – відсутні. Відповідачем не вживалося жодних заходів щодо встановлення факту отримання позивачем доходів, інших ніж наведені в п. 179.2 ПКУ, у тому числі від британського суб`єкта господарювання "Fenix lnternational Ltd" за створення контенту на платформі OnlyFans.
Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).
Відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позову зазначивши, що на порушення: п.49.1, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3,п.163.1 ст.163, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) фізичною особою – платником податків ОСОБА_2 не подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2022 рік та не задекларовано суму отриманого доходу у розмірі 324692,60 грн. за 2022 рік, як інші доходи, отримані з джерел за межами України. Відповідно до наявної податкової інформації фізична особа – платник податків ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у 2022 році отримувала доходи, які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та підлягають до декларування платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Позивач зазначає, що податкову перевірку проведено відповідно до норм чинного законодавства, а оскаржувані податкові повідомлення рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.
Позивачем подано відповідь на відзив в якій наполягає на задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини. 
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 19.03.2025 №3187-П «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи – платника податків ОСОБА_3 » було проведено перевірку, за результатами якої складено Акт № 23218/15-32-24-04-09 від 13.05.2025.
За результатами поведеної перевірки встановлені наступні порушення:
- п.49.1, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3, п.163.1 ст.163, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179 Податкового Кодексу України (надалі - Кодексу) фізичною особою - платником податків ОСОБА_4 , не подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2022 рік та не задекларовано суму отриманого доходу у сумі 324 692, 60 грн. за 2022 рік, як інші доходи;
- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 Кодексу, в наслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи з фізичних осіб у сумі 58 444, 67 грн. за 2022 рік;
- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст. 179, пп. 1.1, пп. 1.2, пп. 1.3. п. 16' підрозділу 10 розд. ХХ Кодексу, в наслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір у сумі 4 870, 39 грн. за 2022 рік;
- п.44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Кодексу в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів;
- пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Кодексу фізичною особою - платником податків ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , встановлено ненадання до податкових органів відповіді на
письмовий запит про надання інформації.
На підставі акту перевірки від 13.05.2025 № 23218/15-32-24-04-09 прийнято податкові повідомлення-рішення:
- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (КБК 11010500) від 17.06.2025 № 30312/15-32-24-04-20 на загальну суму 73 055, 84 грн., з них: основний платіж 58 444, 67 грн., штрафна санкція 1 461, 17 грн.;
- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (КБК 11010500) від 17.06.2025 № 30311/15-32-24-04-20 штрафна санкція на суму 340, 00 грн.;
- по військовому збору, що сплачується фізичними особами результатами річного декларування (КБК 11011001) від 17.06.2025 № 30315/15-32-24-04-20 на загальну суму 6 087, 99 грн., з них: основний платіж – 4 870, 39 грн., штрафна санкція – 1 217,60 грн.;
- по адміністративним штрафам та іншим санкціям (КБК 21081103) від 17.06.2025 №30318/15-32-24-04-20 штрафна санкція на суму 1 020, 00 грн.;
- по адміністративним штрафам та іншим санкціям (КБК 21081103) від 17.06.2025 №
30323/15-32-24-04-20 штрафна санкція на суму 8 000, 00 грн.
ОСОБА_1 не погоджується з результатами даної перевірки та вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню та за захистом своїх прав звернулась до суду.
Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020р. у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 22.09.2020р. у справі №520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
З урахуванням зазначеного, а також визначених позивачем підстав позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податкового кодексу України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно пп.21.1.1 та пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).
Положення п.42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з приписами п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.
Податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Верховний Суд у питанні застосування положень п.79.2 ст.79 ПК України у взаємозв`язку з п.42.2 ст.42 ПК України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.
Також, у постанові від 08.09.2021р. у справі №816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.
З матеріалів справи слідує, що згідно даних сайту https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html при перевірці шляху поштового виправлення 0601125575971 (як вказує відповідач у своїй відповіді №30443/6/15-32-24-04-06 від 02.07.2025, саме цим листом було відправлено копію наказу від 19.03.2025 № 3187-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків Пронь Юлії», повідомлення про початок перевірки від 19.03.2025 року № 512/15-32-24-04-14 та запит від 17.03.2025 № 4024/КПР/15-32-24-04-06 «Про надання документів пов`язаних з предметом перевірки») вбачається, що даний лист 25.03.2025 прибув до відділення Укрпошти № 66502, цього ж дня статус відправлення змінено на «повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою), а вже 26.03.2025 відправлення виїхало з відділення Укрпошти № 66502. Тобто, відправлення пробуло у відділенні Укрпошти № 66502 всього один день, жодних спроб вручення отримувачу не було, що підтверджується скріншотом з сайту https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, який показує увесь шлях відправлення № 0601125575971.
Перевіривши шлях поштового відправлення № 0601145316042 (яким згідно відповіді 30443/6/15-32-24-04-06 від 02.07.2025 було направлено акт від 13.05.2025 № 23218/15-32-24-04-09 перевірки) вбачається, що дане відправлення прибуло до відділення Укрпошти № 66502 17.05.2025, невдала спроба вручення відбулась у той самий день, а вже 31.05.2025 статус змінено на «повернення відправнику», того ж дня відправлення № 0601145316042 виїхало з відділення Укрпошти № 66502.
Крім того, відправлення № 0601125575971 (як вказує відповідач у своїй відповіді № 30443/6/15-32-24-04-06 від 02.07.2025), саме цим листом було відправлено копію наказу від 19.03.2025 № 3187-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків Пронь Юлії», повідомлення про початок перевірки від 19.03.2025 № 512/15-32-24-04-14 та запит від 17.03.2025 № 4024/КПР/15-32-24-04-06 «Про надання документів пов`язаних з предметом перевірки»), яке пробуло у відділенні Укрпошти № 66502 всього один день.
Матеріалами справи підтверджено, що жодного документа, надісланого контролюючим органом платнику податків вручено не було, про що суб`єкт владних повноважень був обізнаний. При цьому, податковий орган не вчинив жодних дій з метою належного повідомлення ОСОБА_1 , незважаючи на встановлений ПКУ обов`язок податкового органу належним чином забезпечити гарантії прав платника податків на об`єктивну, повну та всебічну перевірку.
Станом на дату надіслання позивачу наказу про проведення перевірки та власне і станом на дату проведення перевірки контролюючим органо не повідомлено належним чином про проведення перевірки .
Відтак, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що Головне управління ДПС в Одеській області, розпочавши проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , не пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових визначених п.79.2 ст.79 ПК України умов для початку проведення такої перевірки, якою є вручення платнику податків письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.
За усталеною позицією Верховного Суду, не виконання контролюючим органом вимог п.79.2 ст.79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
Зокрема, у постанові від 18.08.2021р. у справі №160/9277/19 Верховний Суд дійшов висновку, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної контролюючим органом, виключає необхідність переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства та є підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 15.02.2024р. у справі №640/9016/20, від 26.09.2024р. у справі №600/6022/23-а.
Крім того, суд зазначає, що Правовідносини, які пов`язані із оподаткуванням доходів фізичних осіб податком на доходи, врегульовані розділом IV Податкового кодексу України, який містить, зокрема, такі положення:
- платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.162.1.1, п.162.1, ст.162);
- об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (п.163.1 ст.163);
- базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1. ст.164);
- загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу (п.164.1.3).
Пунктом 164.2 ст.164 ПК України визначаються види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.
В акті перевірки дохід від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans податковий орган відносить до категорії «інші доході», які зазначені в п.164.2.20 ст.164 ПК України.
При визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах (п.164.3).
Відповідно до пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Згідно п.164.4 ст.164 ПК України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.
Наведені положення Податкового кодексу України відносять отримані фізичною особою іноземні доходи, тобто доходи отримані з джерел за межами України, до об`єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб, які одночасно згідно з п.п. 1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК є також і об`єктом оподаткування військовим збором.
Як вже зазначено вище, в позовній заяві позивач вказала про недоведеність факту отримання нею доходу від зазначеного британського суб`єкта господарювання.
Враховуючи, що позивач заперечує сам факт отримання протягом 2022 року доходу від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd, то отримання позивачем такого доходу є предметом доказування у даній справі.
Відповідно до ч.2 ст.76 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, в рамках даного спору саме відповідач повинен надати суду докази отримання позивачем зазначеного доходу.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАСУ).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.72 КАСУ).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.73 КАСУ).
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.73 КАСУ).
Вирішуючи питання про достатність наданих відповідачем доказів отримання позивачем зазначеного доходу, колегія виходить з наступного.
Як вже зазначено вище, на сторінці 6 розділу 2 акту перевірки міститься твердження контролюючого органу про те, що «документом, що підтверджує отримання такого доходу є письмова відповідь компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, яка була надана в порядку обміну податковою інформацією відповідно до Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.»
Також в акті перевірки вказано, що «документом, шо підтверджує отримання доходу громадянами України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans є письмова відповідь компетентного органу Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії, яка містить у тому числі персональні дані громадянки ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як отримувача зазначеного доходу. При цьому у зазначеній відповіді відсутні відомості щодо порядку здійснення розрахунків британського суб`єкта господарювання «Реnіx International Ltd» громадянкою України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за створення контенту на платформі OnlyFans.»
Зі змісту акту перевірки вбачається, що Головним управлінням ДПС в Одеській області отримана інформація, в рамках Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії стосовно одержання доходів фізичними особами резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans.
Вищевказана інформація надано компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 11.08.1993 (зі змінами)
Відповідно до пункту 2 статті 27 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 11.08.1993 (зі змінами), будь-яка інформація, одержана Договірною Державою згідно з пунктом 1, вважається конфіденційною.
Згідно отриманої інформації, громадянка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2022 року у сумі 8879,00 доларів США.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що надані докази не містять достатніх доказів на підтвердження факту отримання позивачем у 2022 році доходів від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd в загальній сумі 8879,00 доларів США.
Суд зазначає, що факт отримання доходу - це момент, коли платник податків набуває право власності або контроль над коштами чи іншими активами.
Оскільки в рамках даного спору мова йде про дохід, який протягом 2022 року був виплачений позивачу, як резиденту України, в доларах США британським суб`єктом господарювання Fenix International Ltd, то для підтвердження факту отримання позивачем такого доходу суду необхідно встановити, а відповідачу довести всі факти таких платежів (транзакцій).
Встановлення таких фактів можливо на підставі сукупності первинних документів, що відображають суть операції, дату, суму та спосіб платіжу (банківській платіж, готівковий розрахунок, або використання таких альтернативних спосіб оплати, як розрахунок крипто валютою, оплата на електронний гаманець, тощо). Такими первинними документами можуть, зокрема, виписки з банківських рахунків платника коштів та їх отримувача, виписка з електронного гаманця, документи про виплату готівки, договори, тощо.
Документів, які б дали суду можливість достеменно встановити факт здійснення британським суб`єктом господарювання Fenix International Ltd всіх платежів (транзакцій) за результатом яких позивач набула право власності або контроль над коштами в загальній сумі 8879,00 доларів США, суду не надано, і в акті перевірки посилання на такі документи відсутні.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №300/27745, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Згідно п.1 розділу І Методичних рекомендації щодо оформлення акта (довідки) перевірк, затверджених наказом ДФС 01.06.2017 №396 Акт (довідка) перевірки (разом із додатками) має містити вичерпну інформацію щодо відпрацювання конкретних ризиків у діяльності платника податків із посиланням на фактично перевірені відповідні документи бухгалтерського обліку, первинні документи тощо за відповідний звітний період.
Пунктом 5.1.1. цих же Методичних рекомендацій визначено, що будь-який висновок акта (довідки) перевірки щодо оцінки повноти та своєчасності виконання платником зобов`язань перед бюджетом, дотримання вимог іншого законодавства має ґрунтуватись на визначених статтею 83 Податкового кодексу України належних та допустимих доказах, отриманих безпосередньо від платника податків, а також з інших джерел у встановленому законом порядку. Доведення правомірності висновків перевірки повинно бути переконливим, логічним, аргументованим.
Відображення в акті (довідці) перевірки необґрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень перевіряючих, які не мають підтверджуючих доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб платника податків (наприклад, "приховування об`єкта оподаткування", "розкрадання", "привласнення", "описка" тощо) при оформленні встановлених порушень не допускається.
Суд вважає, що акт перевірки не містить посилань на належні та допустимі докази факту отримання позивачем у 2022 році доходу від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd на загальну суму 8879,00 доларів США, а письмова відповідь компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, на яку контролюючій орган послався в акті перевірки як на доказ такого факту, таким доказом бути не може, оскільки не містить в собі необхідної сукупності даних, на підставі яких було б можливо встановити такий факт.
Крім того, відповідачем також не надано і доказів створення позивачем контенту на платформі OnlyFans, як обставини, яка зумовлює можливість отримання позивачем доходу від власника такої платформи, а факт створення такого контенту позивач заперечує.
Не надано також суду і належних доказів того, що саме позивач була зареєстрована на платформі OnlyFans, як особа, яка розміщує на цій платформі власний контент з метою отримання доходу, адже відповідно до Умов обслуговування на цій платформі, на які відповідач посилається в акті перевірки, для створення акаунту автора на цій платформі обов`язкова потрібна верифікація особи (фото особи з власним паспорт/ID карткою).
Колегія суддів зазначає, що отримання відповідачем від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd як доказів здійснення на користь позивача 55 платежів (транзакцій) на загальну суму 8879,00 доларів США, так і доказів створення позивачем контенту на платформі OnlyFans, є можливим в рамках Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, а також в рамках Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в ході розгляду даної справи відповідачем не доведено належними доказами факту отримання позивачем у 2022 році доходу від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd на загальну суму 8879,00 доларів США.
Також колегія суддів зазначає, що визначивши суму доходу позивача за 2022 рік в сумі 324692,60 грн., відповідач неправомірно застосував офіційний курс валют НБУ на останній календарний день 2022 року, оскільки це прямо суперечить п.164.4 ст.164 ПК України, згідно якого доходи, отримані у вигляді валютних цінностей перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.
Положення пункту 164.4 ст.164 ПК України додатково підтверджують необхідність встановлення контролюючим органом в рамках спірних правовідносин дат та сум всіх транзакцій (платежів), з якими відповідач пов`язує отримання позивачем доходу від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd на суму 8879,00 доларів США, з метою правильного перерахування такого доходу у національну валюту України та оподаткування такого іноземного доходу.
Доводи відповідача про те, що застосування офіційного курсу валют НБУ на останній календарний день 2022 року в даному випадку не є правомірним в силу не встановлення в ході перевірки дат отримання позивачем таких доходів, колегія суддів відхиляє як такі, що не ґрунтуються на законі.
Крім того суд зазначає, що відповідачем не вживалося жодних заходів щодо встановлення факту отримання позивачем доходів, інших ніж наведені в п. 179.2 ПКУ, у тому числі від британського суб`єкта господарювання "Fenix lnternational Ltd" за створення контенту на платформі OnlyFans.
Так, аналіз відповідей на адвокатські запити свідчить про те, що податковий орган не надсилав спеціального запиту до компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії згідно з вимогами Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах від 25.01.1988 р., що набрала чинності в Україні з 01.07.2009 р.
Згідно зі статтею 4 зазначеної Конвенції: "Сторони, зокрема як передбачено в цьому розділі, здійснюють обмін будь-якою інформацією, яка може бути доречною для: а) установлення суми та збору податку, а також стягнення податкової заборгованості й здійснення виконавчих заходів з метою її стягнення; і b) притягнення до адміністративної відповідальності чи порушення кримінального переслідування в судовому органі. Інформація, яка може бути не доречною для таких цілей, обміну за цією Конвенцією не підлягає".
Відповідно до статті 5 Конвенції: "На прохання запитуючої держави запитувана держава надає запитуючій державі будь-яку інформацію, що згадується в статті 4 та стосується конкретних осіб чи операцій".
Сама процедура, якої до речі податковий орган мав би невідступно дотримуватись передбачена Наказом Мінфіну "Порядок обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн" від 16.04.2022 року № 118, який передбачає, що в спеціальному запиті ДПС до компетентних органів іноземних країн повинні міститися:
ПІБ особи;
ІПН особи;
місце народження;
громадянство;
місце постійного проживання.
Доказів звернення за відповідною інформацією до суду не надано.
Більш того, відповідно до положень пункту 53-1. Підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ: «Багатосторонній автоматичний обмін інформацією про фінансові рахунки здійснюється на підставі Багатосторонньої угоди CRS після приєднання компетентного органу України до Багатосторонньої угоди CRS та у строки, визначені розділом 3 Багатосторонньої угоди CRS.»
При цьому підпункт 53-1.4. (того ж пункту ПКУ) чітко передбачає: «Не вважається податковою інформацією, яка може бути використана контролюючим органом для визначення суми податкових зобов`язань платника податків, інформація, отримана контролюючим органом від іноземних компетентних органів відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та яка стосується фінансового рахунку або рахунків громадянина України, відкритих у фінансових установах іноземних юрисдикцій, якщо сукупний залишок або вартість усіх фінансових рахунків, власником яких є одна особа - громадянин України, не перевищує еквівалент 250 тисяч доларів США станом на 31 грудня календарного року, який припадає на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.».
Таким чином, чинне законодавство чітко обмежує можливість для податкового органу застосувати інформацію, отриману в межах автоматичного обміну CRS, для визначення податкових зобов`язань.
З урахуванням викладеного, у відповідача відсутні будь-які належні документальні підтвердження отримання позивачем доходів, отримання яких призводить до необхідності подання декларацій про майновий стан та доходи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 17.06.2025 № 30311/15-32-24-04-20; від 17.06.2025 № 30312/15-32-24-04-20; від 17.06.2025 № 30315/15-32-24-04-20; від 17.06.2025 № 30318/15-32-24-04-20; від 17.06.2025 № 30323/15-32-24-04-20;, були прийняті відповідачем без урахування всіх обставин справи, необґрунтовано, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити.
Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати в загальній сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30311/15-32-24-04-20.
Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30312/15-32-24-04-20.
Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30315/15-32-24-04-20.
Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30318/15-32-24-04-20.
Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.06.2025 № 30323/15-32-24-04-20.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.
Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України. 

Суддя К.С. Єфіменк