ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №314/2997/25 Головуючий в 1 інст. Капітонов Є.М.
Провадження №33/807/403/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 592575 від 18 червня 2025 року, водій ОСОБА_1 18 червня 2025 року о 19-13 год. в с. Матвіївка керував транспортним засобом – Nissan номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медогляду у встановленому законом порядку відмовився.
Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що ознайомившись з матеріалами справи та переглянувши, додані до справи відеозаписи подій вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що запис з боді-камери інспекторів поліції починається вже при зупинці його автомобіля. Разом із цим, причини зупинки, передбачені ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» невідомі та невстановлені. Отже, поліцейські фактично зупинили його без правових підстав, встановлених законом. При цьому, провели поверхневу перевірку та огляд. Вважає, що за таких дій працівників поліції докази зібрані в справі про адміністративне правопорушення є недопустимими.
Вказав, що під час спілкування з поліцейськими він висловив негативну думку про працівників поліції, які під час евакуації цивільних та військових біля зони бойових дій промчалися на двох порожніх автомобілях та не зупинилися і не взяли поранених, що стало підставою для мовної перепалки.
Наголосив, що інспектор поліції провокував його на відмову від проходження обстеження. Крім того, йому не роз`яснювалися його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП до складання протоколу, про що робиться відмітка протоколі. 
Вважає, що поліцейським не в повній мірі дотримано вимоги статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Фактично розгляд справи та складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулися в службовому автомобілі поліції, не були заслухані його пояснення, що в свою чергу виключає надання об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. 
Посилається на порушення працівниками поліції вимог Інструкції «1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки з відеозапису події не вбачається його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я про що поліцейські зазначили в розмові між собою та в телефонній розмові.
Звертає увагу, що з долученого до справи відеозапису вбачається, що будь-яких ознак перебування його в стані сп`яніння у нього не виявлено, що також підтверджується розмовою працівників поліції в службовому автомобілі під час складання протоколу.
Вважає, що оскільки відсутні докази його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то висновки про вчинення ним адміністративного правопорушення не підтверджені матеріалами справи.
Просить скасувати постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2025 року, провадження в справі закрити за на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд розглянув справу без його участі, про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 1 грудня 2025 року, оскільки перебував на військовій службі.
Отже вважає, строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2025 року.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Карачуна І.О. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції шляхом смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№ 592575 від 18 червня 2025 року підтверджується: 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відображені виявлені у  ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, млява мова. Огляд з використанням спеціальних технічних засобів не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 18 червня 2025 року, в якому вказані виявлені у  ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, млява мова. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 6);
- відеозаписом події (а.с. 10).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція №1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Працівниками патрульної поліції вказані вимоги закону дотримані.
Доводи апеляційної скарги про відсутність відеофіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення у нього ознак сп`яніння, не роз`яснення останньому його прав та ненадання поліцейським можливості надати письмові пояснення, суддя апеляційного суду проаналізувавши зібрані по справі докази вважає такими, що спростовуються відеозаписом події.
Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано рух транспортного засобу Nissan номерний знак НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 , його зупинку на блокпосту. Під час спілкування та встановлення особи водія, у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що і оголошено останньому. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкогольні напої. Зафіксовано двічі пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і закладі охорони здоров`я. Відмова ОСОБА_1 від запропонованих оглядів. Роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду. Повідомлення поліцейським Копєйчика М.С. про складання протоколу за ст.130 КУпАП. Складання протоколу, оголошення водію його процесуальних прав та змісту протоколу. Зафіксовано відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу та інших документів, а також відмову від надання письмових пояснень. Попередження поліцейським про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Отже, за обставин керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції правильно розцінена як відмова водія від проходження огляду, про що було повідомлено останнього.
Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, зафіксований стан ОСОБА_1 надавав працівникам поліції обґрунтованих сумнівів у керуванні ним транспортним засобом у тверезому стані, а сукупність ознак, які вказують на цілком аргументовані вимоги працівника поліції пройти відповідний огляд та зафіксована відмова ОСОБА_1 переконують суддю апеляційного суду у доведеності провини остатнього.
Доводи апелянта щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає безпідставними.
Так, відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.
Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".
Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.
Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2024 року в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту. Проте, поліцейський під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння.
Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно  ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу недотримання останнім вимог п. 2.5 ПДР. 
Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1  і їх відповідність критерію достатності для такого висновку, а обставини, зафіксовані відеозаписом події, спростовують доводи апеляційної скарги, що інкриміноване протоколом  ОСОБА_1 правопорушення вчинено в результаті провокації з боку поліцейських
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2025 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2025 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 314/2997/25