Справа № 761/1161/26
Провадження № 3/761/1029/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савчук Юлія Никодимівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
16.12.2025 близько о 21 год. 50 хв. в місті Києві по вул.Олесі Гончара, буд.77, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до довідки щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, проведеною перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 130 КУпАП. 
20.07.2025 вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 130 КУпАП. 
За змістом ст.39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва (справа №761/31712/25 суддя Ковтуненко В.О. від 05.09.2025 року) зазначеного громадянина визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 рік.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва (справа №761/33323/25, суддя Трубніков А.В., від 01.10.2025) зазначеного громадянина визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 130, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 542709 від 16.12.2025, 16.12.2025 о 21:50 год. в м. Києві, по вул.Олесі Гончара, буд.77, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанови судів від 05.09.2025 року та 01.10.2025 року у справах №№761/31712/25,  761/33323/25, якими ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, в апеляційному порядку не оскаржувалися та відповідно до ст.291 КУпАП набрали законної сили.
Таким чином, в даному випадку мають місце дії, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню, однак вказане  є кваліфікуючою ознакою та не є обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до п.2 ч.1 ст.35 КУпАП, а відтак при накладенні адміністративного стягнення судом відповідно до ст.33 КУпАП не враховується.
До суду ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся належним чином.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів.
Постановою суду від 16.01.2026 року провадження у справах за вищевказаними протоколами були об`єднані в одне провадження.
Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно пп.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Розглядаючи об`єднанні справи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП суддя виходить з наступного.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає адміністративній відповідальності.
Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 542709, серії ЕПР1 № 542711, картками обліку про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматично режимі серії ЕНА № 4823017, довідкою щодо проведених заходів щодо встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копією постанови Шевченківського районного суду міста Києва.
Призначаючи адміністративне стягнення за вчинення даного правопорушення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя по справі не вбачає.
Із картки транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб марки Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_3 .
При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст.36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо; якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП є більш серйозним з числа вчинених, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній йому не належить.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 36, 40-1, 126, 221, 251, 255, 268, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді 51 000 гривень штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу, який не перебуває у приватній власності порушника.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: