Справа № 944/3074/25 
Провадження №1-кп/944/788/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2026	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025140110001887 від 15.05.2025, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , курсанта 1535 навчальної групи 3 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 06.10.2025 вироком Залізничного районного суду м.Львова за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 під час проходження військової служби за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, маючи намір ухилитись від проходження військової служби назавжди, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 10.05.2025 вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташовується у АДРЕСА_2 , зі зброєю АКМ № НОМЕР_2 , яку отримав у військовій частині НОМЕР_1 та був відсутній на військовій службі і перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 до 15.05.2025, до моменту його затримання.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дезертирство зі зброєю, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України визнав повністю та пояснив суду, що дійсно в травні 2025 року у нього виник конфлікт із одним із інструкторів, він зібрав речі і залишив військову службу. Пішов з військової частини з автоматом, оскільки не хотів зборою, яку йому видали, залишати будь-де, щоб ніхто не скористався. Повернувся додому до м.Львова, зброю сховав, а сам пішов до друзів. Коли почув, що його шукають, то повідомив про своє місце перебування. Під час затримання автомат видав працівникам ВСП. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Згідно з ч. 3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.408 КК України, оскільки він вчинив дезертирство зі зброєю, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: вчинення особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Таким чином суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі. 
Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 408 КК України до постановлення вироку Залізничного районного суду м.Львова від 06.10.2025, тому йому слід призначити покарання відповідно до правил ч.4 ст. 70 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 був фактично затриманий та утримувався під вартою в межах даного кримінального провадження з 15.05.2025 (ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.05.2025, ухвала Яворівського районного суду Львівської області від 03.07.2025) .
31.07.2025 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області обвинуваченого ОСОБА_5 було тимчасово залишено на час розгляду кримінального провадження у Державній установі "Львівська установа виконання покарань №19", оскільки вирок Сихівського районного суду м.Львова від 24.06.2025, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч.4 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, набрав законної сили 25.07.2025. 
Таким чином строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту фактичного його затримання з 15.05.2025. 
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п?яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 06 жовтня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 15.05.2025. 
Речові докази: АКМ 1974 р.в.із №ТЕ4032 та магазин без набоїв, який належним чином упакований та опечатаний засвідчувальними написами понятих та слідчого, який в подальшому згідно акту прийому-передачі від 15.05.2025 передано командиру 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , залишити у власності військової частини НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя       ОСОБА_1