КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/4950/25
Провадження № 2-о/488/32/26  

РІШЕННЯ
Іменем України

09.04.2026 року       м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва 
у складі: головуючої по справі судді – Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання — Коваль А.О.,
присяжних — Полковниченко Л.Г. та Тимощук А.В., 
розглянувши у судовому засіданні справу за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) правонаступником якого є Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про оголошення особи померлою,

ВСТАНОВИВ: 

Описова частина
Короткий зміст заяви. Стислий виклад позицій заявника та заінтересованих осіб.
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника —адвоката Петренко К.Д., звернувся до суду із заявою про оголошення особи померлою (загиблою), в якій заявник просив оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , солдата, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 – померлим, а саме загиблим під час виконання обов`язків військової служби у період дії воєнного стану виконуючи бойове завдання в районі села Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області. 
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 . 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на теперішній час. 
Відповідно до корінця сповіщення №642/6788, солдат ОСОБА_3 зник безвісти 15.10.2023 року, під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області. Приймав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Також зі сповіщення від 21.10.2023 року №642/6788 вбачається інформація, про сповіщення гр. ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що навідник 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу 13.04.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 15.10.2023 року, під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області. Приймав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Вказано, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1103 від 27.02.2024 р. визнано, що зникнення безвісно навідника 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти НОМЕР_4 десантно-штурмового батальйону солдата ОСОБА_6 відбулося 15.10.2023 під час виконання бойового завдання та пов`язане з виконанням службових обов`язків під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 
Також, з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1103 від 27.02.2024 р. вбачається інформація, що 15.10.2023 р. близько 13:52–17:54 під час безпосередньої участі у бойових діях в районі виконання завдань за призначенням, поблизу н.п. Новомихайлівка Донецької області, противник наносив ураження зі ствольної артилерії та FPV-дроном на позиції відповідальності 2 десантно-штурмової роти РОП7925 ВОП 252 відсічна ПВ 52, внаслідок чого солдат ОСОБА_5 загинув на полі бою, але у зв`язку з активними бойовими діями, постійними артилерійськими та мінометними обстрілами з боку противника, тіло військовослужбовця не вдалося евакуювати з поля бою, вважається таким, що зник безвісти. 
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин номер витягу 20250617-3393, дата формування витягу 17.06.2025 року, вбачається, що, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є зниклою особою на території бойових дій (під час воєнних дій), відомості про кримінальне провадження 12023152050000940 від 24.10.2023 року, дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 01.12.2023 року.
Посилаючись на сповіщення №642/6788 заявник вказує, що солдат ОСОБА_3 зник безвісти 15.10.2023 року під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області.
Оскільки с. Новомихайлівка віднесено до Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району, а відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року № 380/43786, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 року № 376, с. Новомихайлівка Мар`їнської міської територіальної громади датою завершення бойових дій є 05.11.2024 р., заявник вважав можливим визнавати ОСОБА_3 померлим, що відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду у справі №755/11021/22 від 11.12.2024 року.
Посилаючись на те, що ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, зник безвісти у зв`язку з воєнними діями 15.10.2023 року внаслідок обстрілу противника, будь-яких відомостей про перебування у полоні отримано не було, не встановлено фактів добровільної здачі в полон, достовірної інформації про місце перебування не отримано, зв`язок з ним втрачено, на теперішній час відсутня інформація в рамках кримінального провадження щодо його місцезнаходження, заявник вказав, що є підстави вважати його загиблим, тому, вбачав необхідність оголосити його померлим від дня його вірогідної смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У зв`язку з викладеними вище обставинами, заявник просить оголосити ОСОБА_3 померлим з дня його вірогідної смерті, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначаючи, що від встановлення такого факту залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав членів сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер.

05.12.2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення представника Міністерства оборони України, в яких зазначено, що доводи заявника є необґрунтованими, а звернення із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим – передчасним. 
Представник заінтересованої особи вказує, що заявник на підтвердження своїх вимог надав копії документів, які свідчать про зникнення безвісти ОСОБА_3 , а саме: сповіщення про зникнення безвісти, відповідно до якого він зник 15.10.2023 року внаслідок бойових дій у районі населеного пункту Покровського району Донецької області, копію матеріалів службового розслідування та витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Разом із тим представник Міністерства оборони України вказує, що сам факт відсутності відомостей про місце перебування особи не є достатнім для висновку про її смерть, а для цього необхідні належні та достовірні докази, які б підтверджували обставини загибелі.
У запереченнях зазначено, що тіло ОСОБА_3 за місцем події не знайдено, відомості про закриття кримінального провадження відсутні, а відсутність інформації про місце перебування особи сама по собі не є підставою для оголошення її померлою; при цьому наголошується на необхідності наявності належних і достовірних доказів обставин, які дають підстави для припущення про смерть, тоді як відсутність таких доказів або їх суперечливість, на думку представника, унеможливлює оголошення особи померлою.
Крім того, представник заінтересованої особи звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутній висновок Уповноваженого про наявність обставин, що свідчать про смерть ОСОБА_3 , який формується на підставі результатів ідентифікації людських останків, у тому числі за результатами досліджень ДНК та інших даних.
Також Міноборони посилається на правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі №755/1021/22 від 11 грудня 2024 року про визначення строку тривалістю шість місяців для оголошення особи померлою за особливих обставин від дня закінчення активних бойових дій. 
З урахуванням наведеного представник Міністерства оборони України вважає, що на даний час відсутні підстави для задоволення заяви та просить суд відмовити у її задоволенні.

04.02.2026 року через підсистему «Електронний Суд» від представника заявника ОСОБА_1 — адвоката Петренко К.Д. надійшли письмові пояснення заявника на заперечення Міністерства оборони, у яких зазначено про незгоду з викладеною позицією та підтримання заяви в повному обсязі.
У поясненнях вказано, що заявник звернувся саме із заявою про оголошення особи померлою, у зв`язку з чим посилання заінтересованої особи на необхідність подання інших доказів смерті є безпідставними. Також зазначено, що строки звернення до суду дотримані з урахуванням дати завершення бойових дій у с. Новомихайлівка, Донецької області — 05.11.2024 року (Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України
28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786), від якої заявник пов`язує початок перебігу відповідного строку.
Крім того, представник заявника вказує, що відсутність висновку Уповноваженого не є обов`язковою умовою для розгляду заяви про оголошення особи померлою. На підтвердження заявлених вимог посилається на наказ командира військової частини від 27.02.2024 року, згідно з яким ОСОБА_3 15.10.2023 року зник безвісти під час виконання бойового завдання поблизу с. Новомихайлівка, Донецької області, внаслідок вогневого ураження противника, а евакуація тіла не була здійснена через активні бойові дії. З огляду на викладене заявник вважав, що доводи Міністерства оборони України не спростовують законних вимог за заявою, тому вказані вимоги підтримав в повному обсязі. 

09.04.2026 року через підсистему «Електронний Суд» від представника заявника ОСОБА_1 — адвоката Петренко К.Д. надійшла заява про уточнення позовних вимог. Обґрунтовуючи яку остання вказала, що для реалізації особистих майнових та немайнових прав, вимоги за заявою повинні містити деталізацію обставин загибелі. Саме такі вимоги, які викладені у даній заяві, можуть забезпечити ефективний захист заявника за поданою заявою, уникаючи надмірного формалізму, та потребу заявника у подальшому судовому захисті. На підставі вищевикладеного, просила суд оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, уроженець м.Миколаєва Миколаївської області, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 померлим, а саме загиблим під час виконання обов`язків військової служби у період дії воєнного стану, за обставин безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, при захисті Батьківщини в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області. Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати день набрання рішенням суду законної сили. Місцем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - село Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області.

Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.11.2025 року відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересованих осіб про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. Копію ухвали направлено сторонам.
Ухвалою суду від 04.02.2026 року та 05.03.2026 року задоволено клопотання представника заявника – адвоката Петренко К.Д. про витребування доказів. Витребувано від Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області інформацію щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №12023152050000940 від 24.10.2023 року. 

Позиції учасників справи
Сторони в судове засідання, призначене на 09.04.2026 року, не з`явилися.
09.04.2026 року представник заявника — адвокат Петренко К.Д. через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила справу слухати у її та заявника відсутність, вимоги заяви з урахуванням остаточних вимог викладених в заяві від 08.04.2026 року підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
19.02.2026 року представник заінтересованої особи — Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, який є правонаступником Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направив до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у відсутність представника відділу, не заперечував проти задоволення заяви.
Заінтересована особа —Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 в судове засідання своїх представників до суду не направили, будь – яких додаткових заяв, клопотань від вказаних заінтересованих осіб до суду, станом на 09.04.2026 року, не надходило. Про дату розгляду справи судом сторони повідомлені своєчасно та належним чином.
Інші учасники процесу до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомляли.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи
Суд, взявши до уваги позиції сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Заявником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 04.11.2023 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Заявником з посиланням на ч.2 ст. 46 ЦК України, ст. 293 ЦПК України ставиться питання про оголошення померлим (загиблим) його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області, який брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, був призваний та направлений для проходження військової служби за призовом за мобілізацією 13.04.2022 року  ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до наданої до суду копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.02.2024 року № 1103, вбачається, що відповідно до окремого доручення Головнокомандувача Збройних Сил України № 25488/с від 20.04.2023 щодо проведення службових розслідувань за фактом поранень (контузій, травм, каліцтв) військовослужбовців внаслідок бойового ураження та зменшення службового навантаження на посадових осіб, які призначаються для проведення службових розслідувань, на підставі рапорту командира 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 , стало відомо про факт зникнення безвісти 15.10.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в районах проведення зазначених заходів навідника 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти НОМЕР_4 десантно-штурмового батальйону солдата ОСОБА_3 .
Встановлено, що 15.10.2023 близько 13:52–17:54 під час безпосередньої участі у бойових діях в районі виконання завдань за призначенням поблизу н.п. Новомихайлівка Донецької області противник здійснював ураження зі ствольної артилерії та FPV-дронами по позиціях відповідальності 2 десантно-штурмової роти РОП 7925, ВОП 252, відсічна ПВ 52, внаслідок чого солдат ОСОБА_3 загинув на полі бою, однак у зв`язку з активними бойовими діями, постійними артилерійськими та мінометними обстрілами з боку противника тіло військовослужбовця не вдалося евакуювати з поля бою, у зв`язку з чим він вважається таким, що зник безвісти.
Зі слів побратимів, солдат ОСОБА_3 під час обстрілу перебував в окопі, який самовільно не залишав. За списками загиблих, поранених та полонених не значиться.
Даний факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 відображено за датою 15.10.2023 року у журналі бойових дій 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 за книгою обліку № 15, а також у підсумковому бойовому донесенні командира військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2023. Вина військовослужбовців не вбачається, зазначені військовослужбовці не повернулись з поля бою у службовий час, під час виконання бойового завдання. Заходи безпеки вищевказаними військовослужбовцями не були порушені.
У вказаному Наказі від 27.02.2024 року № 1103 командир військової частини НОМЕР_1 наказав визнати, що зникнення безвісти навідника 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти НОМЕР_4 десантно-штурмового батальйону солдата ОСОБА_6 відбулося 15.10.2023 року під час виконання бойового завдання та пов`язане з виконанням ним службових обов`язків під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації.
З наданого до суду корінця сповіщення сім`ї № 261 та сповіщення сім`ї 21.10.2023 року № 642/6788 вбачається інформація, про сповіщення гр. ОСОБА_2 (дружина), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що навідник 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу 13.04.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 15.10.2023 року, під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області. Приймав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
З матеріалів справи встановлено, що подія сталась під час виконання солдатом ОСОБА_3 обов`язків військової служби в ході ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації. 
Інформацію про зникнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території бойових дій внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. 
Відповідно до інформації, наданої на виконання ухвали суду Покровським районним управлінням поліції ГУНП в Донецькій області НПУ зазначено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №12023152050000940 від 24.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюється групою слідчих, старшим якої призначено старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Зінченко Я.М. На даний час досудове слідство у кримінальному провадження №12023152050000940 від 24.10.2023, триває. Місцезнаходження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено. Проводяться слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, які можливо здійснити в умовах збройного конфлікту, спрямовані на повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення.
З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження: 12023152050000940 від 24.10.2023 року вбачається, що 24.10.2023 року до ВП № 3 Миколаївського РУП ГУНП надійшла заява від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про те, що 15.10.2023 року її чоловік – військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання бойових завдань біля населеного пункту Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області зник безвісти та на теперішній час його місцезнаходження невідомо. 
Кримінальне провадження №12023152050000940 від 24.10.2023 року за ч.1 ст.115 КК України, внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 , стосується військовослужбовця ОСОБА_3 за вказаних вище подій 15.10.2023 року. 
Вказані у сукупності матеріали щодо обставин фактичної загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 , є підставами для можливості зробити вірогідне припущення про його смерть під час безпосередньої участі у бойових діях в районі виконання завдань за призначенням поблизу н.п. Новомихайлівка, Донецької області, внаслідок ураження противником зі ствольної артилерії та FPV-дроном на позиції відповідальності 2 десантно-штурмової роти РОП7925 ВОП 252 відсічна ПВ 52. Окрім того, з копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.02.2024 року № 1103, вбачається, що ОСОБА_3 загинув на полі бою, але у зв`язку з активними бойовими діями, постійними артилерійськими та мінометними обстрілами з боку противника, тіло військовослужбовця не вдалося евакуювати з поля бою.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.
Порядок оголошення фізичної особи померлою визначається ЦПК України (ч. 4 ст. 46 ЦК України).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Чинний ЦПК України визначає чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: -встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); -встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); -встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); -визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого.
Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Нормами ст.ст. 43, 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК України).
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.(ч. 3 ст. 46 ЦК України).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію російської федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року. На цей час воєнний стан в Україні не закінчено та продовжено.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.
Згідно з частиною третьою ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.
Крім того, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступної після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22 зробила висновок, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Питання оголошення особи померлою, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/11021/22 (постанова від 11.12. 2024) де Велика Палата виснувала, що в контексті приписів ч. 2 ст. 46 ЦК України з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.
Також у вищезгаданій Постанові зазначено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення фізичної особи померлою від дня настання події, яка спричинила її загибель, у випадку якщо така подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, але є наслідком воєнних дій. У разі подій, таких як авіаудари, ракетні обстріли, теракти, підриви на мінах, загибель під час евакуації чи гуманітарної місії, що сталися на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок із воєнними діями чи збройним конфліктом, суд вправі розпочати відлік шестимісячного строку з моменту настання відповідної події. За наявності доказів, які з високим ступенем вірогідності підтверджують ймовірну загибель особи, зволікання з оголошенням фізичної особи померлою є невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
При цьому зазначено, що воєнні дії мають територіальні та часові характеристики, які визначаються, зокрема, Переліком територій, затвердженим відповідним наказом, що є офіційним джерелом відповідної інформації. 
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України
28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786.
З огляду на викладене вище, населений пункт с. Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області віднесено до Мар`їнської міської територіальної громади, а відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 року № 380/43786, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 року № 376, с. Новомихайлівка, Покровського району, що віднесено до Мар`їнської міської територіальної громади станом на дату розгляду справи належить до тимчасово окупованих російською федерацією територій України. Дата початку тимчасової окупації — 06.11.2024 року.
З вказаного Переліку також вбачається що с. Новомихайлівка Мар`їнської міської територіальної громади належала до територій активних бойових дій. Дата початку бойових дій -24.02.2022; Дата завершення бойових дій - 05.11.2024 року.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові у справі № 759/22513/24, відповідно до якої тимчасова окупація території, на якій відбулося зникнення особи, після завершення активних бойових дій не впливає на початок перебігу строку, передбаченого частиною другою статті 46 Цивільного кодексу України. Колегія суддів дійшла висновку, що розширювальне тлумачення частини другої статті 46 Цивільного кодексу України, за якого початок перебігу строку ставиться у залежність від можливості отримання підтверджень з тимчасово окупованої території, призводить до позбавлення заявників передбаченого законом механізму захисту їхніх прав, оскільки наведена норма не пов`язує перебіг строку з такими обставинами.
Так, у частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Згідно Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року N 5-р (II)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali); "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії російської федерації проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 Цивільного кодексу України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що приписи частини другої статті 46 Цивільного кодексу України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі): - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; - бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; - район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 Цивільного кодексу України, не обмежуються лише бойовими діями.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Указаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.
Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої вістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).
Велика Палата Верховного Суду вказує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786. У цьому Наказі № 376 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. 
Відповідно до обставин цієї справи ймовірна загибель ОСОБА_3 відбулася під час виконання ним бойового завдання у районі населеного пункту с. Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області, де противник наносив ураження зі ствольної артилерії та FPV-дроном на позиції відповідальності 2 десантно-штурмової роти РОП7925 ВОП 252 відсічна ПВ 52, внаслідок чого солдат ОСОБА_5 загинув на полі бою, але у зв`язку з активними бойовими діями, постійними артилерійськими та мінометними обстрілами з боку противника, тіло військовослужбовця не вдалося евакуювати з поля бою, вважається таким, що зник безвісти (з копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.02.2024 року № 1103).
Вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність події, яка за своїм характером безпосередньо загрожувала життю та здоров`ю особи і з високим ступенем імовірності могла спричинити її загибель.
При цьому відповідно до Наказу № 376 вказана територія не належить до переліку територій активних бойових дій. Відповідно до Наказу №376 дата виникнення можливості бойових дій на цій території 24.02.2022 р., дата припинення можливості бойових дій 05.11.2024 р., дата початку тимчасової окупації 06.11.2024р., дата завершення тимчасової окупації відсутня, територія не деокупована. Тобто у Наказі № 376 встановлено, що 05.11.2024 р. припинено ведення бойових дій, територію населеного пункту Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області Мар`їнської міської територіальної громади окуповано, тобто саме ця дата є днем закінчення активних бойових дій на цій місцевості. Отже, строк для оголошення особи померлою слід рахувати саме з цієї дати. 
Таким чином станом на сьогодні дворічний строк та шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, спливли, а отже є усі підстави для оголошення ОСОБА_1 померлим. Датою смерті вважати —день набрання рішенням законної сили. Місцем смерті слід вважати населений пункт с. Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області Причиною смерті, відповідно до проведеного службового розслідування, вважати загибель під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану та пов`язану із виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини.
Суд наголошує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 Цивільного кодексу України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.
Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
У постановах Верховного Суду від 31.05.2023р. у справі № 177/11/20 та від 07.11.2023р. у справі №607/159/23, наголошується, що особливістю такої категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
У постановах від 26.02.2024р. у справі №686/9938/23 та від 25.04.2024р. у справі №278/970/23 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що шестимісячний строк, визначений у ч. 2 ст. 46 ЦК України для оголошення особи померлою, слід обраховувати з моменту настання події (яка могла призвести до смерті особи), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.
Отже, оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Обставини, викладені в матеріалах справи, свідчать що ОСОБА_3 з 15.10.2023 року вважається безвісти зниклим за особливих обставин, будь-які відомості про його місцезнаходження відсутні, проведені розшукові заходи результатів не дали, відсутні відомості про ідентифікацію тіла; сам по собі факт обліку особи як безвісти зниклої не виключає можливості її оголошення померлою в судовому порядку; з урахуванням наведеного, сукупність встановлених обставин (перебування в зоні ураження зі ствольної артилерії та FPV-дрона) є достатньою для формування обґрунтованого припущення про загибель ОСОБА_3 , а наявні у справі докази — для оголошення його померлим.
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
За змістом ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Водночас, Великою Палатою Верховного Суду звернуто увагу, що стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи.
За такого, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно з п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір заявник у даній справі, поданою у зв`язку із збройною агресією рф, звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено: «… у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення».
Відповідно до ст. ст. 46, 47 ЦК України ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про оголошення особи померлою — задовольнити.
Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, уроженець м. Миколаєва Миколаївської області, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 — померлим, а саме: загиблим під час виконання обов`язків військової служби у період дії воєнного стану, за обставин безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, при захисті Батьківщини в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка, Покровського району Донецької області.
Днем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, уроженець м.Миколаєва Миколаївської області, вважати день набрання рішенням законної сили.
Місцем смерті  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, уроженець м. Миколаєва Миколаївської області, вважати населений пункт с. Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для реєстрації смерті фізичної особи та до Миколаївського обласного державного нотаріального архіву з метою передачі рішення суду за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;
Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) правонаступником якого є Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ: 23041148, адреса: 54029, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Шосейна, буд. 11;
Заінтересована особа: Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ: 00034022, адреса: м. Київ, проспект Повітряних сил, 6;
Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 , АДРЕСА_4 ;
Заінтересована особа:  ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 23.04.2026 року.

Суддя Я.А. Чернявська

Присяжні         Л.Г. Полковниченко 
А.В. Тимощук