Провадження № 1-кп/742/374/26 
Єдиний унікальний № 742/796/26 

ВИРОК
іменем України
24 березня 2026 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді  ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 , прокурора  ОСОБА_3 , обвинуваченого  ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42025272210000035 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, фізичну особу-підприємця, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 193 КК України,
У С Т А Н О В И В:
У кінці квітня 2025 року (більш точний час не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи у полі поблизу с. Рудівка Прилуцького району Чернігівської області, протиправно, за відсутності відповідного дозволу, проводив земляні пошуково-археологічні роботи, під час яких віднайшов короткий меч (кинджал), який за своїм зовнішнім виглядом відповідав ознакам археологічному предмету, оскільки мав поверхневі ознаки у вигляді корозії, оксидів, залишків ґрунту, які є характерними для предметів, вилучених з під земної поверхні або з під води, тобто є рухомим предметом, пов`язаним з нерухомими археологічними об`єктами культурної спадщини, в розумінні п.2 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини».
Діючи всупереч вимогам ч.2 ст. 17, ч.1 та ч.2 ст. 36 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ч.1 ст. 18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» ОСОБА_4 розуміючи, що знайдений ним під час проведення протиправних земляних пошуково-археологічних робіт скарб є пам`яткою археології і державною власністю, а також має особливу історичну, наукову, етнографічну, художню та культурну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, їх не зупинив і відповідний орган охорони культурної спадщини не повідомив, та приховавши свою знахідку для того, щоб не передавати знайдений ним скарб до Музейного фонду України, перевіз його до свого місця роботи розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Надалі 04.05.2025 ОСОБА_4 , використовуючи технічні засоби розмістив в мережі Інтернет на сайті аукціону «Vioility.com» фотографії знайденого ним скарбу, використавши для цього нік-нейм користувача аукціону - «OlehKzm», однак здійснити продаж цих предметів не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками поліції.
Так, 30.05.2024 працівниками поліції під час проведення огляду за місцем роботи ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено вищевказаний предмет.
Згідно висновку експерта №5345/25-55/5408/25-34 від 18.12.2025 року наданий на дослідження короткий меч (кинджал) Ноа-Сабатонівської-Кослодженьської культурної спільності 16-13 ст. до н.е., належить до культурних цінностей, які має художнє, історичне, етнографічне, наукове значення. Ринкова вартість наданого на дослідження короткого меча (кинджала) Ноа-Сабатонівської-Кослодженьської культурної спільності 16-13 ст. до н.е. станом на 30.05.2025 року становить 3 290,00 (три тисячі двісті дев`яносто) гривень 00 копійок та виготовлений зі сплавів на основі міді, а саме: з олов?яно-свинцевих бронз. Таким чином, вилучений предмет належить до археологічного скарбу та є скарбом, який має особливу історичну, етнографічну, наукову, художню та культурну цінність.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, щиро кається в скоєному, просить суд суворо його не карати, давши детальні показання суду по факту кримінального правопорушення. Вказав на недопущення подібного в майбутньому.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.
Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 193 КК України, як незаконне привласнення знайденого скарбу, яке має особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є за ч.1 ст. 193 КК України кримінальним проступком, вчинив його умисно, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 23.01.2026 за №52 на обліку не перебуває і за медичною допомогою не звертався, згідно довідки КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» від 23.01.2026 за №25, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, з середньою спеціальною освітою, фізичну особу-підприємця, одруженого, раніше не судимого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжує таке, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в межах санкції даної статті.
Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, стягнути з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.349,370-371,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.193 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн. в користь держави.
Запобіжний захід  ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.
Стягнути з засудженого  ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню 18659 грн. 52 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:
-короткий меч (кинжал) Ноа-Сабатонівської-Кослодженьської культурної спільності 16-13 ст. до н.е. – передати до Національного музею історії України;
-дев`ятнадцять монет, два альбома з монетами, металошукач, який упаковано до поліетиленового пакету з биркою №Е335511988 та предмет ззовні схожий на котушку для металошукача, який упаковано до спеціального пакету № WAR1563583, планшет марки «Samsung», 6 пластикових контейнерів з предметами з ознаками старовини, пластиковий контейнер з монетами, мобільний телефон (смартфон) марки «Росо», металеву пряху та дві монети, котрі упаковано до спеціального пакету №WAR1162374 - повернути ОСОБА_5 ;
-металошукач, який упаковано до поліетиленового пакету з биркою №Е33551964 та предмет ззовні схожий на котушку для металошукача, який упаковано до спеціального пакету №WAR1563551- передати на потреби сил оборони України.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6