Справа № 521/1842/26
Номер провадження № 2/521/3396/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Ганошенка С.А.,
за участю секретаря судового засіданні Папінян В.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася 10.02.2026 року до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , матері ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 17.03.2019 р. складено відповідний актовий запис № 3214, а 26.08.2025 р. Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністарства юстиції (м. Одеса) повторно видано відповідне свідоцтво про смерть. 
Позивачка зазначає, що факт родинних зв`язків зі своєю матір`ю підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 13.05.1962 р., а також свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_2 про зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .
Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, з приводу прийняття якої позивачка звернулася до приватного нотаріуса Гончарової С.Ю., про що свідчить витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 83240213 від 13.11.2025 року. Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, спадковій справі, що було відкрито після смерті ОСОБА_3 , надано номер 18/2025. До складу спадкового майна, що належало спадкодавцю на праві власності входить:
- квартира  АДРЕСА_1 .
Листом від 14.11.2025 року № 159/02-14 приватний нотаріус Гончарова С.Ю. повідомила позивачку, як спадкоємицю, що нею було пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та роз`яснила про необхідність звернення до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
У позовній заяві позивачка зазначила, що ще за життя матері та її рідної сестри, у них була домовленість про те, що квартира АДРЕСА_1 , в якій до смерті проживала ОСОБА_3 , залишиться її рідній сестрі – ОСОБА_6 , про що мати позивачки обіцяла зробити заповіт або укласти договір дарування. Тому, після смерті матері позивачки, остання взагалі не цікавилась у своєї рідної сестри долею вказаного майна, так як розуміла, що мати залишила цю квартиру сестрі, а до смерті ОСОБА_6 , позивачка зі своєю рідною сестрою мало спілкувались та взагалі не піднімали тему власника цієї квартири, адже це питання, як ОСОБА_1 вважала було вирішено ще до смерті її матері. Однак, після смерті рідної сестри – ОСОБА_6 у січні 2025 р., позивачка випадково дізнається, що право власності на вказану квартиру АДРЕСА_1 взагалі не переходило до рідної сестри позивачки, остання ані отримувала це майно в дар, ані відсутній заповіт на її ім`я. Всі ці обставини стали відомі ОСОБА_1 лише в кінці 2025 року, коли вона звернулась за консультацією до нотаріуса з питанням можливості успадкувати майно, як вона помилково вважала, що успадкувала її сестра, яка померла.
Крім того, пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка обгрунтовує тим, що на день смерті спадкодавця проживала окремо, також мала складнощі зі здоров`ям та доглядала з 2016 р. за онкохворим чоловіком, що підтверджується відповідним медичним висновком (епікризом). Чоловік переніс ампутацію кінцівки, помер в 202 5р. від хвороби, постійно відвідувала лікарів та перебувала сама цей час на лікуванні.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.02.2026 р. провадження відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 04.03.2026р., задоволено клопотання представника позивача та витребувано у нотаріуса копію спадкової справи № 18/2025, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
17.03.2026 року на адресу суду від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової С.Ю. надійшла копія спадкової справи № 18/2025, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30.03.2026 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Судове засідання призначено на 15 квітня 2026 року.
Учасники справи в судове засідання, призначене на 15.04.2026 року, не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься заява відповідачки ОСОБА_2 , яка надійшла через підсистему «Електронний суд» 24.02.2026р. про визнання позову та розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами.
Представник позивачки, адвокат Гудима І.Б. через електронний суд 15.04.2026 р. надіслав заяву, в якій просив провести судове засідання та розглянути справу без його участі, а також позов задовольнити в повному обсязі.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.
Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення суду є 17.04.2026 року.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матералів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що 17.03.2019 р. складено відповідний актовий запис № 3214, а 26.08.2025 р. Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видане відповідне свідоцтво про смерть (повторно).
Факт родинних зв`язків ОСОБА_1 зі своєю матір`ю, померлою ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 13.05.1962р., а також свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_2 про зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .
Крім позивачки, у померлої ОСОБА_3 , була донька ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 , а факт родинних зв`язків – копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 про зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_7 .
Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, з приводу прийняття якої позивачка звернулась до приватного нотаріуса Гончарової С.Ю., про що свідчить витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 83240213 від 13.11.2025 року. Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі спадковій справі, яку було відкрито після смерті ОСОБА_3 , надано номер 18/2025. До складу спадкового майна, що належало спадкодавцю на праві власності входить:
-квартира  АДРЕСА_1 .
Листом від 14.11.2025 року № 159/02-14 приватний нотаріус Гончарова С.Ю. повідомила позивачку, як спадкоємицю, що нею було пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та роз`яснила про необхідність звернення до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до матеріалів спадкової справи та наявних в матеріалів справи доказів встановлено, що крім позивачки, із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 зверталась до приватного нотаріуса Гончарової С.Ю. відповідачка ОСОБА_2 .
Ст.ст.15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. 1268,1270, 1272 ЦК України.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкоємці звертаються до суду.
Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
При цьому приписи ч. 3 ст.1272 ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.
Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08.06.2018 року по справі № 592/9058/17-ц.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачці не було видано свідоцтво про право на спадщину .
Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги згідно матеріалів спадкової справи № 18/2025 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка, як встановлено судом, була матір`ю позивачки, інших спадкоємців першої черги, які б зверталися до нотаріуса за видачею свідоцтва про спадщину не встановлено, окрім відповідачки ОСОБА_2 , яка є внучкою померлої ОСОБА_3 й зверталась до нотаріуса за видачею свідоцтва, однак не є спадкоємицею першої черги.
Крім того, суд приймає до уваги доводи позивачки, які знайшли своє підтвердження відповідними доказами, що містяться у справі, щодо поважності пропуску шестимісячного строку для подання заяви про видачу свідоцтва про спадщину у зв`язку із доглядом ОСОБА_1 з 2016 р. за онкохворим своїм чоловіком, що підтверджено відповідним медичним висновком (епікризом), а також постійними відвідуваннями лікарів та перебуванні сама в цей час на лікуванні хворого чоловіка.
Таким чином, суд вважає, що позивачка пропустила передбачений строк у 6 місяців, що на думку суду з урахуванням вищенаведених обставин не є суттєвим для відмови у позові, з урахуванням підстав зазначених у позові.
При наведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з тих підстав, що позивачка довела поважність причини пропуску, встановленого в законі строку для подання заяви про прийняття спадщини. Право суду визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, передбачено ст. 1272 ч. 3 ЦК України.
З огляду на викладене, суд задовольняє позов та визначає ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.
Керуючись ст.ст. 10, 15-16, 319, 321, 328, 1216, 1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 191, 210, 211, 223, 241, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.
Визначити  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) додатковий строк протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду складено та підписано суддею 20.04.2026 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО