ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/17279/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТІК 2020" до Енергетичної митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТІК 2020" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Енергетичної митниці, в якій просить: визнати протиправними та скасувати рішення Енергетичної митниці про коригування митної вартості товарів: №UA903000/2025/000481/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000059/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000058/2 від 21.11.2025; №UA903000/2025/000483/2 від 21.11.2025. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів прийняті з порушенням вимог законодавства України та порушують права позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне коригування митної вартості товарів у бік її збільшення, внаслідок чого позивачу збільшено платіж з податку на додану вартість. Пояснює, що митну вартість товарів, що вказана у митних деклараціях - №25UA903180000707U0 від 21.11.2025, №25UA903180000710U1 від 21.11.2025, №25UA903180000711U0 від 21.11.2025, №25UA903180000709U9 від 21.11.2025, визначено позивачем за основним методом та до митного органу подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору, що не містять розбіжностей. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
14.01.2026 через "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні. Свою позицію мотивував тим, що При визначенні джерела враховувались наступні чинники: час експорту в Україну оцінюваного товару максимально наближений до часу експорту в Україну подібного товару; оцінюваний та подібний товар мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції та вважаються комерційно взаємозамінними (схожі фізико-хімічні характеристики; схожий фракційний склад; однакова назва та призначення (Розчинник на основі метанолу: Реагент комплексний універсальний, марка RYK-85)); оцінюваний товар ввезено приблизно в тій же кількості, що й подібний товар (24 920,0 кг) на одних й тих самих умовах поставки FCA -Malaszewicze Duze. За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів та враховуючи ненадання декларантом додаткових документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та наявності недоліків в наданих до митного оформлення документах, посадовою особою митного органу згідно з вимогами наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», прийняті рішення 58, рішення 59, рішення 481, рішення 483.
14.01.2026 через "Електронний суд" до суду надійшло клопотання представника відповідача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.
У відповіді на відзив на позовну заяву позивач наполягає на обґрунтованості своїх позовних вимог, оскільки висновки посадової особи митниці, що викладені в оскаржуваних рішеннях, не підкріплені жодними доказами і носять характер суб`єктивних припущень, і не можуть бути підставою для визнання таких рішень законними.
Суд розглядає цю справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ТОВ "АТЛАНТІК 2020" – Покупець відповідно до укладеного з контрагентом «LEKI TRAIDE COMPANY s.r.o.» Чехія – Продавець, контракту №19/01-SL/23 від 30.01.2023, специфікації №27 від 01.11.2025 на поставку продукції нафтохімічної промисловості – здійснило імпорт в Україну Товару "реагент комплексний універсальний «RYK-85», Kod TNVED 38140090002. 
Відповідно до умов зовнішньо-економічного контракту №19/01-SL/23 від 30.01.2023. Продавець здійснив поставку Товару в асортименті, кількості в строк і за цінами, в порядку, визначеному специфікації №27 від 01.11.2025
Транспортування – автомобільним транспорт; ціна вказана на умовах поставки FCA Maіaszewicze Duze, Polsko, Малашевичі, Польща; умови оплати, відповідно до п.4 Специфікації №27 від 01.11.2025 – Покупець здійснює 100% оплату згідно з фактичним рахунком протягом 7 (семи) робочих днів з дати відвантаження.
Продавцем виконано зобов`язання, щодо відвантаження міжнародна автомобільна накладна (CMR) №01/11 від 17.11.2025, міжнародна автомобільна накладна (CMR) №02/11 від 17.11.2025, міжнародна автомобільна накладна (CMR) №04/11 від 17.11.2025, та міжнародна автомобільна накладна (CMR) №03/11 від 17.11.2025.
ТОВ "АТЛАНТІК 2020" подано до Енергетичної митниці наступні електронні митні декларації: №25UA903180000707U0 від 21.11.2025, №25UA903180000710U1 від 21.11.2025, №25UA903180000711U0 від 21.11.2025, №25UA903180000709U9 від 21.11.2025, якими було задекларовано для митного оформлення товар, який ввезений на територію України, а саме, розчинник на основі метанолу, реагент комплексний універсальний, марка RYK-85 Kod TNVED 3814009090.
В зазначених митних деклараціях декларант самостійно визначив митну вартість Товарів за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.
Декларантом одночасно із митними деклараціями було надано до Енергетичної митниці документи для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення.
Митним органом прийняті наступні рішення про коригування митної вартості товарів, а саме: №UA903000/2025/000481/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000059/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000058/2 від 21.11.2025; №UA903000/2025/000483/2 від 21.11.2025;
Позивач не погодився з рішеннями про коригування митної вартості та звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта. Особливості подання загальної декларації прибуття та декларації тимчасового зберігання визначені у главах 28 і 37 цього Кодексу.
Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний підпис, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, на які накладено електронний підпис декларанта.
Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу забезпечити пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Відповідно до пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.
Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. 
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Перелік документів, які мають подаватися декларантом в підтвердження заявленої митної вартості визначені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Аналізом частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
За приписами частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 2, 3, 6, 7 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 2 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 58 Митного кодексу України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (частина 8 статті 57 Митного кодексу України).
За частиною 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і підставою його незастосування є, обставини, визначені частиною 1 статті 58 Митного кодексу України, та якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За приписами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Пунктом 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до частини 9 статті 58 Митного кодексу України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Право митного органу упевнюватися в достовірності, точності будь-якого документа, поданого до митного оформлення, передбачено також і статтею 17 Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди по тарифам та торгівлі 1994 року - ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.
Наказом Державної митної служби України від 30 грудня 2024 року №1390, з метою забезпечення єдиного підходу митних органів до організації роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення, затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України (далі - Методичні рекомендації).
Пунктом 1.4 розділу 1 Методичних рекомендацій встановлено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості посадові особи, що провадять такий контроль, застосовують положення Методичних рекомендацій з метою аналізу, виявлення та оцінки ризиків щодо заявлення декларантом або уповноваженою ним особою неповних та/ або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі неправильного визначення митної вартості товарів. Робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків може включати інші заходи, передбачені законодавством України з питань державної митної справи.
Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 Методичних рекомендацій, робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою органу доходів та зборів, що здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється, в тому числі шляхом: перевірки повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення; перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларуються, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення; перевірки пов`язаності продавця і покупця та чи вплинули їх взаємовідносини на ціну товарів, які подаються до митного оформлення; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірки інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов`язаними особами щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним методом до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу; перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності прийнятих іншими митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документа, який його замінює, що й оцінювані товари за результатами спрацювання критерію автоматизованої системи аналізу та управління ризиками; перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до статті 53 Кодексу.
Згідно з пунктом 3 розділу 3 Методичних рекомендацій, посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює аналіз, виявлення та оцінку ризиків, повинна враховувати особливості формування вартості товарів, які реалізуються в порядку біржової торгівлі.
У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів. Наказом Державної митної служби України від 30.12.2024 №1390, затверджено методичні рекомендації щодо алгоритму дій посадових осіб митних органів під час контролю правильності визначення митної вартості товарів на етапі митного оформлення та після його завершення (далі – порядок 1390).
Пунктом 1.2 розділу 1 порядку 1390, метою контролю правильності визначення митної вартості товарів є врахування: 
1.2.1. умови застосування основного методу – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) повністю виконані;
1.2.2. задекларована митна вартість товарів включає в себе загальний платіж, сплачений (або такий, що підлягає сплаті) покупцем за імпортований товар;
1.2.3. задекларована митна вартість товарів включає в себе усі додавання, необхідні згідно з положеннями статті 58 Кодексу (статті 8 Угоди ГАТТ);
1.2.4. альтернативний другорядний метод оцінки, коли він потрібен, був застосований правильно;
1.2.5. відомості, внесені до відповідних граф митної декларації та декларації митної вартості, достовірні та підтверджені документально.
Частинами 1, 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Застосування системи управління ризиками передбачено главою 52 МК України. 
Зокрема, згідно з статтею 361 МК України, управління ризиками - це робота митниць з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Митниці застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.
Предметом позову є саме законність внесення митним органом рішень та подальшого їх скасування, оскільки вони винесені безпідставно.
Щодо фактичних обставин виникнення спірних правовідносин суд зазначає наступне.
21.11.2025 до відділу митного оформлення «Полтава» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці декларантом ТОВ «Атлантік 2020» подано електронну митну декларацію типу IM 40 ДЕ, якій присвоєно номер 25UA903180000711U0 (далі – МД 711).
МД 711 подано для митного оформлення в митному режимі IM 40 (випуск у вільний обіг) товару «Розчинники на основі метанолу: Реагент комплексний універсальний "RYK-85" - 23,080 тонн, густина за температури 15 град. С становить 783,4 кг/ м. куб., вміст метанолу - 88 мас. %, парафіни - 7,4 мас. %, нафтени та ароматичні вуглеводні - 4,6 мас. %, допускається вміст води, не більше 0,03 мас. %, всього - 29,461 тис. літрів, приведених до температури 15 град. С, речовини з переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів у складі відсутні, являє собою розчинник, призначений для професійного промислового застосування як засіб боротьби з газогідратами в системах збору і при промисловій переробці газу і нафти в газовидобутку, застосовується для обробки конденсатних свердловин, трубопроводів і насосів для перекачування сирого газу, постачається наливом в автоцистерні» (далі – товар 1).
За результатами опрацювання МД 711 встановлено наступні відомості про товар: код УКТЗЕД - 3814009090 (графа 33); митна вартість - 7154,8000 EUR; 359901,29 грн (графи 42,45); метод 1 - за ціною контракту (графа 43).
21.11.2025 до відділу митного оформлення «Полтава» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці декларантом ТОВ «Атлантік 2020» подано електронну митну декларацію типу IM 40 ДЕ, якій присвоєно номер 25UA903180000710U1 (далі – МД 710).
МД 710 подано для митного оформлення в митному режимі IM 40 (випуск у вільний обіг) товару «Розчинники на основі метанолу: Реагент комплексний універсальний "RYK-85" - 24,20 тонн, густина за температури 15 град. С становить 783,4 кг/ м. куб., вміст метанолу - 88 мас. %, парафіни - 7,4 мас. %, нафтени та ароматичні вуглеводні - 4,6 мас. %, допускається вміст води, не більше 0,03 мас. %, всього - 30,891 тис. літрів, приведених до температури 15 град. С, речовини з переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів у складі відсутні, являє собою розчинник, призначений для професійного промислового застосування як засіб боротьби з газогідратами в системах збору і при промисловій переробці газу і нафти в газовидобутку, застосовується для обробки конденсатних свердловин, трубопроводів і насосів для перекачування сирого газу, постачається наливом в автоцистерні» далі – товар 2).
За результатами опрацювання МД 710 встановлено наступні відомості про товар: код УКТЗЕД - 3814009090 (графа 33); митна вартість - 7502,0000 EUR; 376746,08 грн (графи 42,45); метод 1 - за ціною контракту (графа 43).
21.11.2025 до відділу митного оформлення «Полтава» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці декларантом ТОВ «Атлантік 2020» подано електронну митну декларацію типу IM 40 ДЕ, якій присвоєно номер 25UA903180000707U0 (далі – МД 707).
МД 707 подано для митного оформлення в митному режимі IM 40 (випуск у вільний обіг) товару «Розчинники на основі метанолу: Реагент комплексний універсальний "RYK-85" - 25,640 тонн, густина за температури 15 град. С становить 783,4 кг/ м. куб., вміст метанолу - 88 мас. %, парафіни - 7,4 мас. %, нафтени та ароматичні вуглеводні - 4,6 мас. %, допускається вміст води, не більше 0,03 мас. %, всього - 32,729 тис. літрів, приведених до температури 15 град. С, речовини з переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів у складі відсутні, являє собою розчинник, призначений для професійного промислового застосування як засіб боротьби з газогідратами в системах збору і при промисловій переробці газу і нафти в газовидобутку, застосовується для обробки конденсатних свердловин, трубопроводів і насосів для перекачування сирого газу, постачається наливом в автоцистерні» (далі – товар 3).
За результатами опрацювання МД 707 встановлено наступні відомості про товар: код УКТЗЕД - 3814009090 (графа 33); митна вартість - 7948,4000 EUR; 398403,67 грн (графи 42,45); метод 1 - за ціною контракту (графа 43). 
21.11.2025 до відділу митного оформлення «Полтава» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці декларантом ТОВ «Атлантік 2020» подано електронну митну декларацію типу IM 40 ДЕ, якій присвоєно номер 25UA903180000709U9 (далі – МД 709).
МД 709 подано для митного оформлення в митному режимі IM 40 (випуск у вільний обіг) товару «Розчинники на основі метанолу: Реагент комплексний універсальний "RYK-85" - 22,240 тонн, густина за температури 15 град. С становить 783,4 кг/ м. куб., вміст метанолу - 88 мас. %, парафіни - 7,4 мас. %, нафтени та ароматичні вуглеводні - 4,6 мас. %, допускається вміст води, не більше 0,03 мас. %, всього - 28,389 тис. літрів, приведених до температури 15 град. С, речовини з переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів у складі відсутні, являє собою розчинник, призначений для професійного промислового застосування як засіб боротьби з газогідратами в системах збору і при промисловій переробці газу і нафти в газовидобутку, застосовується для обробки конденсатних свердловин, трубопроводів і насосів для перекачування сирого газу, постачається наливом в автоцистерні» (далі – товар 4).
За результатами опрацювання МД 709 встановлено наступні відомості про товар: код УКТЗЕД - 3814009090 (графа 33); митна вартість - 6894,4000 EUR; 347267,70 грн (графи 42,45); метод 1 - за ціною контракту (графа 43).
Відповідач у відзиві зазначає, що відповідно до частини 2 статті 318 МК України, митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Під час виконання митних формальностей в рамках реалізації положень статей 54, 55, 58, 335 МК України в напрямку контролю за правильністю визначення митної вартості, за результатами опрацювання поданих для підтвердження митної вартості документів, у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості, що зумовлює необхідність витребування додаткових документів. 
Щодо здійснення попередньої оплати, то суд зазначає наступне, відповідно до п.4 Специфікації №27 від 01.11.2025, Умови передоплати: Покупець здійснює 100% згідно з фактичним рахунком протягом 7 (семи) робочих днів з дати відвантаження.
Оплата здійснюється згідно комерційного розрахунку, наданого Продавцем. Завантаження товару, щодо якого подано декларацію №25UA903180000707U0 від 21.11.2025 та у подальшому винесено рішення №UA903000/2025/000481/2 від 21.11.2025, відвантажено 17.11.2025, Завантаження товару, щодо якого подано декларацію №25UA903180000710U1 від 21.11.2025 та у подальшому винесено рішення №UA903180/2025/000059/2 від 21.11.2025, відвантажено 17.11.2025, Завантаження товару, щодо якого подано декларацію №25UA903180000711U0 від 21.11.2025 та у подальшому винесено рішення №UA903180/2025/000058/2 від 21.11.2025, відвантажено 17.11.2025, Завантаження товару, щодо якого подано декларацію №25UA903180000709U9 від 21.11.2025 та у подальшому винесено рішення №UA903000/2025/000483/2 від 21.11.2025, відвантажено 17.11.2025, 
Після завантаження вказаного Товару Продавцем виставлено комерційні інвойси №51L-1, №51L-2, №51L-3 та №51L-4. 
Оплата за поставлений Товар здійснена Покупцем 01.12.2025, у сумі 29 499, 60 євро, що є допустимим з урахування толерансу 5%. Підтвердженням оплати є платіжна інструкція в іноземній валюті №73 від 01.12.2025.
Відповідно до умов Специфікації №27 оплата повинна бути здійснена протягом 7 робочих днів з моменту відвантаження Товару, тобто до 02.12.2025, отже умови оплати не порушено.
Оскільки оплата за Товар здійснювалась продавцем протягом 7 після відвантаження Товару, то документи, що підтверджують факт оплати, не могли бути надані декларантом митному органу у ході процедури розмитнення Товару.
З урахування особливостей умов оплати передбаченої Специфікацією №27 від 01.11.2025, митну вартість можливо визначити за ціною контакту, та для застосування другорядних методів відсутня потреба.
Платіжна інструкція №73 від 01.12.2025 беззаперечно підтверджує повну оплату вартості товару.
Відповідач у своєму відзиві вказує, що поставка товару здійснюється відповідно до додатку від 01.11.2025 №27 до контракту від 30.01.2023 №19/01-SL/23, укладеного з «LEKI TRAIDE COMPANY s.r.o.» (Чехія). Відповідач вказує, що за результатами аналізу відомостей зазначених в поданих митних деклараціях встановлено, що виробником товару у графі 31 МД (ел. інвойс) заявлено компанію AURELIA TRADE COMPANY OU.
Відповідно до графи 15 та графи 34 митних декларацій країною відправлення є Польща, а країною виробництва Естонія.
Отже, на думку Відповідача, у даній зовнішньоекономічній операції вбачається наявність посередницьких договорів, що має вплив на числові значення складових митної вартості та ціни, яка сплачена або підлягає сплаті, та до митного оформлення таких документів не надано.
Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
На спростування доводів Відповідача необхідно зазначити, що не слід ототожнювати країна виробництва, країною відправлення та продавця товару.
Поставка товару здійснюється відповідно до специфікації від 01.11.2025 №27 до контракту від 30.01.2023 №19/1-SL/23, укладеного з «LEKI TRAIDE COMPANY s.r.o.» (Чехія). При цьому, виробником товару у графі 31 МД (ел. інвойс) заявлено компанію AURELIA TRADE COMPANY OU, країна виробництва Естонія, країною відправлення є Польща. На думку митного органу, у даній зовнішньоекономічній операції вбачається наявність посередницьких договорів, що має вплив на числові значення складових митної вартості та ціни, яка сплачена або підлягає сплаті. Митний орган зазначає, що інвойси з третіми особами до митного оформлення не надано МКУ.
З цього приводу слід зазначити, що не слід ототожнювати країну виробництва, країною відправлення та продавця товару.
Продавцем Контракту №19/01-SL/23 від 30.01.2023 є «LEKI TRAIDE COMPANY s.r.o», Чехія, країна виробництва товару є Естонія а країною відправлення є Польща. Всі фінансово-господарські взаємовідносини між Продавцем та Виробником товарну жодним чином не стосуються фінансово-господарських взаємовідносин між Продавцем та Покупцем у Контракті №19/01-SL/23 від 30.01.2023.
Також необхідно вказати, що Товар, який на праві власності належить Продавцеві за цим Контрактом може фізично знаходитись не лише у країні резидентом якої він є, що жодним чином не суперечить вимогам міжнародного законодавства.
Також Відповідач у відзиві вказує, що для підтвердження витрат на перевезення декларантом надано довідку про транспортні витрати: від 17.11.2025 №37 – до товару 1; від 17.11.2025 №36 - до товару 2; від 17.11.2025 №34 - до товару 3; від 17.11.2025 №33 - до товару 4.
У довідках на перевезення не зазначено кілометраж при перевезенні товару з Malaszewicze Duze (Польща) до пункту пропуску «Дорогуск-Ягодин», що, на думку Відповідача, може свідчити про ненадання даної (достовірної) інформації для її перевірки та можливо не включення всіх витрат на перевезення.
Окрім цього, також, умовами контракту про надання послуг з перевезення від 02.01.2023 №73 передбачено, що розмір плати за надані послуги визначається по кожному рейсу окремо за фактичне перевезення Вантажу, та зазначається в рахунках або в актах виконаних робіт.
Відповідно до інформації зазначеної у довідках про транспортні витрати на маршрут Malaszewicze Duze (Польща) – п/п «Дорохуск»/ «Ягодин» транспортні витрати складають 12 778,3 грн, а згідно наявної інформації у митниці при перевезенні подібного товару за даним маршрутом, транспортні витрати складають в середньому від 20 000,00 грн, що, на думку Відповідача, може свідчити про декларування транспортних витрат не у повному обсязі.
Таким чином, за твердженням Відповідача, в порушення пункту 5 частини 10 статті 58 МК України, до митної вартості не в повному обсязі включена така складова як витрати на транспортування, що є наслідком заниження суми митних платежів та втрат Державного бюджету України.
Відповідно до ч.2 ст.53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості товару декларант зобов`язаний надати транспортні (перевізні), якщо за умови поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від
виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів. 
Митний орган у своєму повідомленні вказує, про ненадання декларантом документів, що містять відомості про вартість перевезення товарів. Зазначає, що довідка про транспортні послуги, надана декларантом у підтвердження витрат на перевезення не є підтверджуючим документом.
При цьому, митний орган посилається на умови договору про надання послуг на перевезення від 02.01.2023 №73, якими передбачено, що розмір плати за надані послуги визначаються по кожному рейсу окремо, однак до митного контролю не надано підтверджуючих документів, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Але у той же час, митний орган ігнорує положення п.3.4. договору про надання послуг на перевезення №73 від 02.01.2023, якими передбачено порядок розрахунку та оформлення актів виконаних робіт, а саме: «розрахунок за надані Послуги здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання обома Сторонами акту виконаних робіт (надання послуг)».
Транспортування товару здійснювалось ТОВ «Альфа Груп 77» на підставі договору про надання послуг перевезення №73 від 02.01.2023. Підприємство не могло жодним чином надати митному органу інші документи окрім довідок, що підтверджують вартість транспортних послуг, оскільки, розрахунок за транспортування товару з ТОВ «Альфа Груп 77» здійснювався по факту його розвантаження у пункті поставки, що слідувало після процедури митного оформлення.
Вже після здійснення розвантаження товару у пункті його призначення, 22.11.2025, ТОВ «Альфа Груп 77» виставлено ТОВ «Атлантік 2020» рахунки на оплату транспортних послуг та надано акти надання послуг, що жодним чином не суперечить умовам договору про надання послуг перевезення №73 від 02.01.2023.
Відповідач зазначає, що Товар поставляється на умовах поставки FCA Klaipeda, що може свідчити про наявність страхування Покупцем вантажу (так, як товар є хімічно-активною речовиною) за кордоном.
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості декларант зобов`язаний надати до митного оформлення страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Також Віповідач вказує, що витрати на страхування є складовою митної вартості згідно з пунктом 7 частини 10 статті 58 МК України.
У спростування аргументів Відповідача слід зазначити, що умова поставки FCA Klaipeda, лише може свідчити про наявність страхування Покупцем вантажу за кордоном, але страхування вантажу не є обов`язковою умовою.
Відповідно до положень п.7 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на страхування цих товарів.
За умовами FCA (Free Carrier – Франко перевізник) відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно.
До того ж слід зазначити, що у довідках про транспортні витрати вказано, що страхування вантажу не відбувалось. 
Тож твердження митного органу про можливе страхування не ґрунтується на положеннях законодавства, а ґрунтується на припущеннях та є безпідставним.
Відповідно до правил Інкотермс 2010 термін FCA означає, що продавець здійснює поставку товару покупцю одним з двох способів:
1. коли названим місцем поставки товарів є приміщення продавця;
2. коли назване місце є іншим, куди товари поставляються.
Відповідач вказує, що поставка вважається здійсненою також: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий покупцем, якщо названим місце є приміщення продавця; у будь-якому іншому разі, коли товар надано у розпорядження перевізника чи іншої особи, які призначені покупцем, на транспортному засобі продавця і готовим до розвантаження.
З огляду на те, що відправником оцінюваного товару є польська компанія Synteza PCR Sp. z o.o. J.I. Kraszewskiego 12, 21-500 Biala Podlaska, Polska, а місце завантаження згідно з CMR від 17.11.2025 №01/11 термінал INBAP Warszawska 1B 21-540, Malaszewicze Duze, навантаження товару, на думку Відповідача, повинно було здійснюватися за рахунок покупця.
Проте, в графі 21 декларації митної вартості, відсутні відомості про витрати, понесені на навантаження оцінюваного товару.
Таким чином, декларантом, на думку Відповідача, не підтверджено повноту включення до ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар, складових митної вартості, зокрема, визначених пунктом 6 частини десятої статті 58 МК України.
На спростування аргументів Відповідача слід зазначити наступне, відповідно до умов FCA правил Інкотермс 2010, обов`язки щодо завантаження товару покладаються на Продавця.
У разі, коли завантаження відбувається у місці, яке не належить продавцю (наприклад, ж/д термінал, морський порт, аеропорт), у такому випадку вважається, що відвантаження відбулося після того, як товари були передані перевізнику з транспортного засобу продавця, що доставляє товар на місце відвантаження.
Слід наголосити, що навантаження товарів на транспорт покупця входить в обов`язки продавця та вартість навантаження вже входить до вартості товару. 
Окрім того, необхідно зазначити, що навантаження в автотранспорт перевізника, здійснювалось у терміналі INBAP Warszawska 1B 21-540, Malaszewicze Duze з – наливом. Відповідач вказує, що оскільки оцінюваний товар є біржовим товаром, то відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 МК України декларант зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних що піддаються обчисленню.
Перелік товарів видів продукції, торгівля якими здійснюється виключно на організованих товарних ринках, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1433 від 30 грудня 2021 року.
Відповідно до положень Постанови №1433 від 30 грудня 2021 року, розчинник на основі метанолу – Реагент комплексний універсальний, марка RYK-85 (Kod TNVED 3814009090) не є біржовим товаром, тобто відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ декларант у даному випадку не зобов`язаний подавати документальне підтвердження біржових котирувань до митного органу.
Згідно положень п.14.1.94-1. Податкового кодексу України, котирувальні ціни (для цілей статті 39 цього Кодексу) - ціни на сировинний товар у відповідний період, отримані на міжнародному ринку товарів, які включають, зокрема, результати біржових торгів, ціни, отримані з визнаних агентств із прозорою звітністю щодо цін, статистичних агентств або від урядових агентств із ціноутворення, де такі індекси використовуються в якості орієнтира (еталона) непов`язаними особами для визначення цін в операціях між ними. Котирувальна ціна визначається як ціна (середня ціна) та/ або діапазон цін на певну дату або період часу.
Перелік сировинних товарів викладений у Постанові КМУ №1221 від 9 грудня 2020 року Про затвердження переліку сировинних товарів та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 року №616.
У даному переліку міститься лише метанол (метиловий спирт) (код згідно з УКТЗЕД 2905 11 00 00). Розчинник комплексний універсальний, марки RYK- 85 – це виготовлений готовий товар, що не є сировиною, а біржовим товаром може бути лише сировина (код згідно з УКТЗЕД 3814 00 90 90). Вміст метанолу у даному у Розчиннику комплексному універсальному, марки RYK- 85, не перетворює його автоматично у метанол, не залежно від відсоткового вмісту метанолу у даному розчиннику.
Слід наголосити, що це різні товари навіть відповідно до класифікації згідно з УКТЗЕД. Віднесення митним органом Розчинника комплексного універсального, марки RYK-85, є хибним, та є підміною понять.
Відповідач вказує, що на виконання вимог статті 53 МК України, посадовою особою митного органу направлені електронні повідомлення декларанту із вимогою надання додаткових документів:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) з кінцевою ціною товару;
- виписку з бухгалтерської документації;
- копію митної декларації країни експорту;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/ або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, для ідентифікації ввезеного товару та для прослідковування формування ціни на спірний товар.
Також, декларанта повідомлено, що за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.
Законодавчо закріпленому праву митного органу упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 54 МК України кореспондує обов`язок декларанта надавати відомості для підтвердження митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних даних, підтверджених документально та піддаватися обчисленню (частина 2 статті 52 МК України).
Відповідач стверджує, що, декларант відмовився надавати додаткові документи. 
Більш того, Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «...відповідач має право витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, оскільки відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою здійснення перевірки правильності її визначення.»
Враховуючи, що аналіз вищенаведеного висновку Верховного Суду, викладених у постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) дає суду підстави стверджувати, що спрацювання ризиків вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, то логічно-послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.
В результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості у митного органу наявна цінова інформація щодо митної вартості подібного товару оформленого у митному відношенні відповідно до вимог статті 60 МК України з врахуванням норм статті 61 МК України.
Відповідач вказує, що при визначенні джерела враховувались наступні чинники: час експорту в Україну оцінюваного товару максимально наближений до часу експорту в Україну подібного товару; оцінюваний та подібний товар мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції та вважаються комерційно взаємозамінними (схожі фізико-хімічні характеристики; схожий фракційний склад; однакова назва та призначення (Розчинник на основі метанолу: Реагент комплексний універсальний, марка RYK-85)); оцінюваний товар ввезено приблизно в тій же кількості, що й подібний товар (24 920,0 кг) на одних й тих самих умовах поставки FCA – Malaszewicze Duze.
Слід зауважити, що також, не є зрозумілим який товар, його характеристики та умови поставки. У спірних правовідносинах митним органом не враховано, що у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Митні декларації, відносно яких було здійснено коригування митної вартості, та митні декларації, коригування митної вартості яких здійснено, мають різну вагу оцінюваного товару. Так, митна декларація №25UA903020010885U5 від 17.11.2025 – 24 920,0 кг., а митні декларації, подані Позивачем: 25 640,0 кг., 24 200,0 кг., 23 080,0 кг. та 22 240,0 кг., що значно відрізняється від ваги, зазначеної у декларації №25UA903020010885U5. 
Факт подібності оцінюваного товару встановити на момент коригування митної вартості – не можливо.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. 
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за резервним методами. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.05.2022 р. у справі №2040/6019/18, від 20.06.2023 р. у справі №1.380.2019.006247, від 15.02.2024 р. у справі №640/29559/20, від 07.05.2025 р. у справі №560/1787/2.
З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про правомірність оскаржуваних рішень з посиланням на те, що декларантом не надано до митного органу документального підтвердження біржових котирувань.
У спірному випадку митний орган, не довів наявність об`єктивних обставин, які викликали відповідні сумніви щодо повноти обчислення декларантом митної вартості товару, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також необхідність перевірки сумнівних, на думку відповідача, відомостей шляхом витребування додаткових документів.
Відповідно до частини 1, 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000481/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000059/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000058/2 від 21.11.2025; №UA903000/2025/000483/2 від 21.11.2025.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000481/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000059/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000058/2 від 21.11.2025; №UA903000/2025/000483/2 від 21.11.2025 прийняті відповідачем не на підставі, що визначені Конституцією та Митним кодексом України, без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.
При вирішенні справи судом враховано позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Отже, позов ТОВ "АТЛАНТІК 2020" обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 3644,43 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №508 від 24.12.2025.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, при задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТІК 2020" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТІК 2020" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3644,43 грн. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 243-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТІК 2020" (проїзд Галузевий, 70, м. Кременчук, Полтавська область, 39610, ідентифікаційний код 43779691) до Енергетичної митниці (вул. Світлицького, 28А, м. Київ, 04215, ідентифікаційний код 44029610) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Енергетичної митниці про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000481/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000059/2 від 21.11.2025; №UA903180/2025/000058/2 від 21.11.2025; №UA903000/2025/000483/2 від 21.11.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТІК 2020" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3644,43 грн (три тисяч шістсот сорок три гривні сорок три копійки).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Г.В. Костенко