Справа №613/1003/25 Провадження № 2/613/45/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Уварової Ю.В.,
за участі секретаря Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/1003/25, пров. № 2/613/45/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК ««Ейс»» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому предстанвик позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-9725638 від 16.04.2024 у розмірі 21 117, 85 грн., та понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 16.04.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 00-9725638 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору.
Під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема щодо розміру кредиту, строку дії договору та порядоку кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору Відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину.
Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.
21.10.2024 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Враховуючи, що позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-9725638 від 16.04.2024, відповідач заборгованість не погашає, позивач змушений звернутися до суду.
Ухвалою суду від 06.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.
02.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що з 05.08.2024 він призваний на військову службу по мобілізації на особливий період, має статус учасника бойових дій, виконує свій обов`язок перед Батьківщиною у складі ЗСУ у вч/ НОМЕР_1 з 31.10.2024 по теперішній час. Відповідачч зазначає, що жодних кредитних договорів з позивачем, чи то первісним кредитором ТОВ «МАКС КРЕДИТ», він не укладав та кредитних коштів не отримував, банківської карти чи рахунку в АТ «Унверсал Банк» відповідач не має. Крім того, відповідач зазначив, що стосовно нього було вчинено шахрайські дії, внаслідок чого він звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення.На даний час досудове розслудвання у кримінальному провадженні № 12024226200000426 від 21.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, триває, особу підозрюваного встановлено. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
11.09.2025 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, у яких останній зазначив, що 16.04.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9725638 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Первісного Кредитора та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на Сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту Кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Акцептом, який містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення Одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований Товариством в Інформаційно-телекомунікаційній системі та був надісланий Відповідачу в СМС-повідомленні. Одноразовий персональний ідентифікатор № 01126 направлено Відповідачу 16.04.2024 о 23:32:14 на номер мобільного телефону, вказаний ним при укладанні договору - НОМЕР_7, одноразовий персональний ідентифікатор № 01126 введено Відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 16.04.2024 о 23:32:59. Також, 16.04.2024 ОСОБА_1 шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором № 76290 підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому викладені умови кредитування. Кредитний договір, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів підписані Відповідачем з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що Договір укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідного договору недійсними. В договорі зазначені персональні дані Відповідача, які в переважній більшості збігаються із зазначеними даними у відзиві на позовну заяву, а саме ПІБ, РНОКПП, місце проживання та паспортні дані. У свою чергу, доказів того, що персональні дані Відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, до Суду не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Отже, Позивачем до Суду надано належні та допустимі документи, які свідчать про те, що 16.04.2024 р. між Сторонами у встановленому законом порядку укладено договір № 00-9725638 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Щодо звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій, представник позивача зазначив про таке.
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначає, що не брав жодних кредитів і мікрозаймів та зазначає що стосовно нього були вчинені шахрайські дії та заволодіння персональними даними, а тому звернувся із заявою до відділу поліції № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківський області про вчинене кримінальне правопорушення. У результаті чого було відкрито кримінальне провадження (Витяг з ЄРДР №12024226200000426 від 21.05.2024).
Однак, зазначені обставини не можуть братися до уваги Судом, оскільки наявність такого провадження підтверджує лише факт звернення Відповідача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, після отримання якої слідчий зобов`язаний порушити кримінальне провадження.
Проте, обвинувального вироку Суду, який набрав законної сили, у якому суд встановив би що зобов`язання Відповідача переносяться на іншу особу, яка протиправним шляхом уклала від імені ОСОБА_1 кредитний договір і заволоділа таким чином коштами, не надано, про закінчення досудового розслідування та результат не повідомлено.
Відповідачем не доведено порушення його прав при укладенні договору, що є його процесуальним 
обов`язком, як і не надано належних доказів укладення договору від його імені іншою особою за відсутності його волевиявлення, перерахування кредитних коштів не на його рахунок. 
Крім того, Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Кредитодавця, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти у розмірі 6 500,00 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір. Відтак, вказані дії Відповідача підтверджують те, що волевиявлення ОСОБА_1 було вільним і відповідало його внутрішній волі, відповідно до ст. 203 ЦК України. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється до письмової форми, що спростовує необґрунтовані твердження позивача.
Враховуючи викладене, представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 17.09.2025 задоволено клопотання предстаника позивача про витребування доказів у АТ «УНІВЕРСАЛБАНК».
Ухвалою суду від 13.10.2025 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів із Сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області.
Представник позивача у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, просив розглянути справу без участі представника ТОВ «ФК «ЕЙС».
Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 16.04.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-9725638, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на мобільний номер позичальника /а.с.10-14/.
Згідно з умовами Договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 6500.00 (шість тисяч п`ятсот) гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «11» квітня 2025р. згідно умов пункту 3.4 цього Договору (п.п. 1.1.-1.3.). 
Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 2,47% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору. Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає: 650.00 (шістсот п`ятдесят гривень нуль копійок) грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього Договору (п.п. 1.5.-1.6.).
Відповідно до п. 1.15. Договору, у Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором, на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.
Відповідно до п. 2.8. договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: "16"квітня 2024 р. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 6500.00 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
16.04.2024 відповідач ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому викладені умови кредитування /а.с.15-16/.
Згідно з довідкою про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з яким укладено договір №00-9725638 від 16.04.2024, ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником підписано 16.04.2024 о 23.32 год. одноразовим ідентифікатором 01126, який було надіслано на мобільний номер телефону НОМЕР_4 /а.с.17/.
Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн», ТОВ «Платежі онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції. Тип транзакції: видача. Реєстр транзакцій подано у Додатку № 1.
У вказаній довідці, а також Додатку № 1 до інформаційної довідки за номером 1487 значиться транзакція щодо переказу 16.04.2024 о 13.33 год. коштів в сумі 6500,00 грн. на карту № НОМЕР_2 /а.с.18-21/.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктами 2.1., 2.2. кредитного договору передбачено, що для отримання Кредиту, Позичальник має зареєструватися на Сайті компанії та мати доступ до Особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, Позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту.
Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Клієнта:
- отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних;
- отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння PHOKПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої KEП власника ідентифікаційного документа;
- отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразовим ідентифікатором (оtр-пароля), надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власними ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням KEП уповноваженим працівником Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу на отриманий електронний документ, що містить фото.
Цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, у разі погодження із запропонованими Кредитодавцем умовами Договору, Позичальник надає Кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції Кредитодавця (акцепт) шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті Кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні (додатково у разі необхідності за зверненням Позичальника надісланий одноразовий ідентифікатор може повторно надаватися шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий Позичальником). Введення Позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням цього Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець надсилає одноразовий ідентифікатор погодженим із Позичальником засобом зв`язку.
З договору № 00-9725638 від 16.04.2024 вбачається, що відповідно до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору - 01126, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Крім того, у кредитному договорі вказані персональні дані відповідача, зокрема дата народження, РНОКПП, місце проживання, які збігаються з персональними даними відповідача ОСОБА_1 , вказаними у відзиві на позовну заяву.
Крім того, судом за клопотанням представника позивача з АТ «УніверсалБанк» було витребувано докази та отримано відповідь, згідно з якою банківська карта № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) та інші картки були емітовані банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 . Крім того, у відповіді вказано, що за період з 16.04.2024 по 21.04.2024 дійсно було зарахування коштів у сумі 6500,00 грн. Номер телефону НОМЕР_4 є фінансовим номером телефону за карткою № НОМЕР_5 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 /а.с.101/.
Щодо посилань відповідача на факт вчинення щодо нього шахрайських дій, суд зазначає про таке.
Ухвалою суду за клопотанням відповідача із Сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області витребувано відомості про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні 12024226200000426 від 21.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.
Так, з наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів матеріалів, зокрема Витягу з ЄРДР вбачається, що Харківським районним управлінням поліції № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024226200000426 від 21.05.2024, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України, за фактом незаконного використання невстановленою особою конфіденційної інформації про особу заявника ОСОБА_1 для отримання кредиту /а.с.117-120/.
16.09.2025 у кримінальному провадженні № 12024226200000426 від 21.05.2024 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_2 , 1976 р.н. /а.с.121-135/.
Постановою слідчого Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області від 08.10.2025 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_2 , 1976 р.н. /а.с.137-165/. 
Суд зазначає, що сам по собі факт зазначення інформації про вчинення по відношенню до відповідача шахрайських дій, без наявності відносно будь-яких осіб обвинувального вироку, яким би було встановлено, що останні скористалися персональними даними відповідача для оформлення кредитного договору на ім`я останнього, не доводить, що кредитний договір було укладено сторонніми особами, а не відповідачем ОСОБА_1 .
Подібного висновку дійшов Верховний суд у постанові №337/869/17 від 02.10.2019 у справі № 337/869/17.
Факт того, що договір укладено іншими особами, які незаконно використали конфіденційну інформацію про особу ОСОБА_1 , не доведено, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Отже, дослідженими судом доказами підтверджується факт укладення між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № 00-9725638, який укладено у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», та отримання останнім кредитних коштів.
21.10.2024 між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ейс /а.с.28-30/.
Відповідно до п. 2.4. Договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.
Згідно з витягом з Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Боржником та ТОВ «Макс кредит» до Договору факторингу № 21102024-МК/ейс від 21.10.2024,за № 1162 значиться боржник ОСОБА_1 , номер кредитного договору - 00-9725638 від 16.04.2024, загальна сума заборгованості - 21 117,85 грн. /а.с.32/.
На підтвердження сплати Фактором Клієнту суми фінансування за Договором факторингу № 21102024-МК/ейс позивачем до позову долучено копії платіжних інструкцій № 13, 14,15, 16 /а.с.26-27/.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, матеріалами справи підтверджено факт набуття ТОВ «ФК «ЕЙС» права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9725638 від 16.04.2024 у розмірі 21 117, 85 грн.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9725638 від 16.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» у розмірі 24 367,85 грн. /а.с.25/.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 00-9725638 від 16.04.2024, 16.04.2024 відповідачу ОСОБА_1 видано кредит в сумі 6500,00 грн., 16.04.2024 нараховано комісію у розмірі 650,00 грн., 13.05.2024 перенесено заборгованість в протерміновану у розмірі 7150,00 грн., за період з 16.04.2024 по 11.07.2024 нараховано відсотки за ставкою 2,47 %, як передбачено п. 1.5.1. кредитного договору, в загальному розмірі 13967,85 грн., нараховано штрафні санкції у розмірі - 3250,00 грн. /а.с.31/.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, проценти нараховані в межах строку кредитування.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем до відзиву було долучено докази того, що він є військовослужбовцем, зокрема копію довідки, виданої командиром вч НОМЕР_1 про проходження ОСОБА_1 військової служби, копію посвідчення учасника бойовий дій, копію військового квитка.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України ", введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції від 29.03.2024, станом на дату укладення кредитного договору), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Згідно з матеріалами справи, кредитний договір № 00-9725638 укладено між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 16.04.2024.
Як вбачається з копії довідки, виданої командиром ВЧ НОМЕР_1 , соддат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 з 31.10.2024 по теперішній час. 
Отже, на момент укладення кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не був військовослужбовцем, отже підстави для застосування положень ч. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в частині звільнення відповідача від сплати процентів за користування кредитом у суду відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК Укра/їни передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 13 ЦПК України,  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, розмір заборгованості підтверджено матеріалами справи, а позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.
З п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.  Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.  Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано:
- копію Договору надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс»;
- копію протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025;
- копією Додаткової угоди № 7 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025;
- копію акту прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого вартість складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9725638 від 16.04.2024 становить 5000,00 грн., вивчення матеріалів справи - 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту - 500,00 грн., підготовка та подача клопотання про витребування доказів - 500,00 грн.;
- копію довіреності від 04.12.2024, якою ТОВ «ФК «Ейс» уповноважило адвоката Тараненка А.І. представляти інетери довірителя, зокрема в судах.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Крім того, у постанові Верховного Суду від 18 липня 2024 року у справі № 638/6000/22 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило.
Однак, суд звертає увагу на положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України, якими визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема  чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Суд зазначає, що така послуга, як «вивчення матеріалів справи», про яку вказано, зокрема в Акті приймання-передачі послуг, фактично охоплюється послугою зі складання позовної заяви. 
Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, виходячи з положень ст.137 ЦПК, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи ціну позову, перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу у цій справі, категорію та складність справи, наявність усталеної судової практики з розгляду подібних справ, відсутність заперечень з боку відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, доходить висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 6000,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягенню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
На підставі приведеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, Код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за кредитним договором № 00-9725638 від 16.04.2024 у розмірі 21 117 (двадцять одна тисяча сто сімнадцять гривень 85 копійок), судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (сім тисяч гривень) 00 копійок, а всього - 29 540 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок гривень 25 копійок).
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», 02090, м. Київ, Харківське шоссе, будинок 19, офіс 200, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Повне рішення складено 27.03.2026.

Суддя