ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 600/4016/24-а
адміністративне провадження № К/990/17524/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Голянського Дем`яна Валентиновича 
на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року (головуючий суддя - Григораш В.О.)
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року (головуючий суддя - Боровицький О. А., судді: Шидловський В.Б., Курко О.П.)
у справі № 600/4016/24-а
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 
про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії.
I. ПРОЦЕДУРА
1. У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі -ГУ НП в Чернівецькій області), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) з 17 червня 2024 року, на підставі поданого рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 03 червня 2024 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ від 25 липня 2024 року № 502 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ від 05 серпня 2024 року № 242 о/с «По особовому складу», яким відповідно до статті 77 Закону № 580-VIII ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 05 серпня 2024 року;
- зобов`язати ГУ НП в Чернівецькій області прийняти рішення про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 14 липня 2024 року, який є останнім днем його виходу на службу, на підставі поданого рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 03 червня 2024 року.
2. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року:
- визнано неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом до ГУ НП в Чернівецькій області в частині оскарження бездіяльності щодо не звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 17 червня 2024 року та зобов`язання ГУ НП в Чернівецькій області прийняти рішення про звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 14 липня 2024 року;
-позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ НП в Чернівецькій області в частині оскарження бездіяльності щодо не звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 17 червня 2024 року та зобов`язання ГУ НП в Чернівецькій області прийняти рішення про звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 14 липня 2024 року повернуто позивачу;
- прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Чернівецькій області в частині оскарження наказу від 25 липня 2024 року № 502 "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказу від 05 серпня 2024 року № 242 о/с «По особовому складу», яким відповідно до статті 77 Закону № 580-VIII звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 05 серпня 2024 року.
3. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року залишено без змін.
4. Не погодившись із рішенням судів попередніх інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржувані рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
5. Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо не звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 17 червня 2024 року, на підставі поданого рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 03 червня 2024 року.
7. Суди вказали, що подана позивачем заява про поновлення строку звернення до суду є безпідставною та необґрунтованою, оскільки вказані у ній причини пропуску такого строку не можуть свідчити про їх поважність, а тому заява про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню.
8. Суди не взяли до уваги доводи позивача про те, що він лише 08 серпня 2024 року дізнався про порушення своїх прав ГУНП в Чернівецькій області щодо не звільнення його зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 17 червня 2024 року, оскільки 11 червня 2024 року, після подання рапорта позивачем, ГУ НП в Чернівецькій області надіслало лист із наданням інформації про можливість звільнення не раніше 03 вересня 2024 року. Суди наголосили, що позивачем не надано до суду жодних доказів неможливості звернення до суду після 11 червня 2024 року, враховуючи, що до суду за захистом свого права ОСОБА_1 звернувся лише 06 вересня 2024 року.
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
9. В обґрунтування касаційної скарги представник скаржника зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
10. Представник скаржника зазначив, що ОСОБА_1 вже вдруге суд першої інстанції повертає позовну заяву із вимогами, зокрема, щодо бездіяльності відповідача стосовно не звільнення, не дивлячись на те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року суд зазначив, що позивач звернувся в межах строку звернення до суду. 
11. У касаційній скарзі наголошено про заборону, передбачену частиною сьомою статті 169 КАС України, щодо повторного повернення позовної заяви у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду. В підтвердження своєї позиції, представник ОСОБА_1 вказав правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28 січня 2021 року у справі № 133/1800/20.
12. ГУ НП в Чернівецькій області подало відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просило оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення. У відзиві зазначено, що позовна заява ОСОБА_1 у цій справі, відповідно до ухвал Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року та від 09 січня 2025 року, поверталась із різних підстав, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень частини сьомої статті 169 КАС України.
13. Окрім того, відповідач у відзиві зауважив, що апеляційна скарга позивача взагалі не містила посилання на статтю 169 КАС України, а стосувалась виключно питання переоцінки доказу - листа начальника Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Чернівецькій області від 11 червня 2024 року № 2074/123/12/01-2024, яким ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність підстав для задоволення його рапорту щодо звільнення зі служби в поліції за власним бажанням. Саме з моменту отримання позивачем вказаного листа, на думку представника відповідача, останній дізнався про порушення своїх прав та інтересів, що було підтверджено судами першої та апеляційної інстанцій.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.
15. Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині другій статті 328 КАС України (ухвала про повернення позовної заяви позивачеві), та посилання скаржника на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права. 
16. Як уже зазначалося, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду із цим позовом в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно не звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 17 червня 2024 року, на підставі поданого рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 03 червня 2024 року. Також суди дійшли висновку, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду в частині оскарження вказаної бездіяльності.
17. Верховний Суд погоджується із цим висновком з огляду на таке.
18. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
19. Враховуючи доводи касаційної скарги та приписи статті 341 КАС України, перегляд оскаржуваних судових рішень буде здійснюватися Верховним Судом в межах вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
20. У касаційній скарзі наголошено, що суди першої та апеляційної інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення, порушили приписи частини сьомої статті 169 КАС України, оскільки цю позовну заяву суд першої інстанції повертає вдруге, не врахувавши, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач із цим позовом звернувся до суду в межах строку. Окрім того, скаржник зазначив про наявність правового висновку Верховного Суду, сформованого у постанові від 28 січня 2021 року у справі № 133/1800/20, щодо заборони повторного повернення позовної заяви з однакових підстав.
21. Відповідно до частини сьомої статті 169 КАС України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.
22. Отже, вказана правова норма дійсно забороняє повторно повертати позовну заяву лише з тих самих підстав, з яких вона вже поверталася та вказане рішення про повернення позовної заяви за результатами її перегляду було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 133/1800/20.
23. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Чернівецькій області та вимоги про скасування наказів від 25 липня 2024 року № 502 «Про застосування дисциплінарного стягнення» та від 05 серпня 2024 року № 242 о/с щодо звільнення.
24. Судом першої інстанції вперше вказана позовна заява була повернута позивачу ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року, яка в подальшому була скасована постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року. 
25. Верховний Суд наголошує, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, зробив висновки щодо дотримання позивачем строку звернення до суду лише щодо вимог про скасування спірних наказів. Окрім того, підставою для скасування ухвали про повернення слугувало те, що суд першої інстанції не врахував своєчасність надсилання позивачем зави про усунення недоліків на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху та не надав оцінки доводам позивача, викладеним в цій заяві. Також у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року вказано, що суд першої інстанції не надав оцінку заяві представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 11 вересня 2024 року.
26. Колегія суддів Верховного Суду зауважує, що вдруге позовна заява ОСОБА_1 до ГУ НП в Чернівецькій області була повернута ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року лише в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 17 червня 2024 року, на підставі поданого рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 03 червня 2024 року. В частині інших позовних вимог ОСОБА_1 провадження у справі було відкрито. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2025 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ НП в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії. Вказане судове рішення набрало законної сили 23 червня 2025 року.
27. Варто зауважити, що вдруге повертаючи позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, суд першої інстанції розглянув заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, та дійшов висновку, що наведені у ній причини пропуску такого строку не можуть свідчити про їх поважність.
28. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ГУ НП в Чернівецькій області, зазначені в ухвалах Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року та від 25 вересня 2024 року, не є тотожними, що свідчить про відсутність порушень судами попередніх інстанцій частини сьомої статті 169 КАС України при ухваленні оскаржуваних рішень.
29. Отже, доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій положень частини сьомої статті 169 КАС України не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду.
30. Колегія суддів нагадує, що касаційний перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).
31. З урахуванням встановлених меж касаційного провадження колегія суддів не надає оцінку оскаржуваним судовим рішенням в частині поважності пропуску строку звернення позивача до суду з позовом в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо не звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 17 червня 2024 року, на підставі поданого рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 03 червня 2024 року, оскільки касаційна скарга не містить відповідних доводів. 
32. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
33. Правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права у цій справі в окреслених статтею 341 КАС України межах встановлена за результатами касаційного перегляду справи, що є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін. 
34. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 350, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Голянського Дем`яна Валентиновича залишити без задоволення.
Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі № 600/4016/24-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
І.В. Желєзний 
В.Е. Мацедонська, 
Судді Верховного Суду