ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4252/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Шатернікова М.І. 
при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом Корпорації "ХХІ Століття" (25009, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул. Тельнова Євгена, будинок 28; ідент. код 31919835)
до  Фізичної особи - підприємця Приходько Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 )
про стягнення 239 371,45 грн

за участю представників:
позивача – не з`явився
відповідача – Приходько А.В.

ВСТАНОВИВ:

Корпорація "ХХІ Століття" 02.12.2025 звернулось до господарського суду з позовом до Фізичної особи - підприємця Приходько Андрія Вікторовича про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів. Ціна позову становить 239 371,45 грн та складається з 225 375,00 грн безпідставно набутих коштів, 4390,18 грн - 3% річних, 9 606,27 грн інфляційного збільшення. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на помилкову сплату коштів за товар у сумі 90 000,00 грн, 64 12500,00 грн та 71 2500,00 грн на підставі платіжних інструкцій № 4659, № 4660 та № 4661, які не були повернуті отримувачем у добровільному порядку.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі № 922/2959/25, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче засідання на "25" грудня 2025 р. о 10:30.
У підготовчому засіданні 25.12.2025 у справі постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 22 січня 2026 року об 11:00 год.
У підготовчому засіданні 22.01.2026 у справі частково задоволено клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів до 08.03.2026 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України та про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 12 лютого 2026 року об 11:30 год.
У підготовче засідання 12.02.2026 було оголошено перерву до 26 лютого 2026 року о 14:00.
У підготовчому засіданні 26.02.2026 р. постановлено: протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України на 27 лютого 2026 року об 11:00 год. 
У судовому засіданні 27.02.2026 р. постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 19.03.2026 р. о 12:00, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України. 
Позивач у судове засідання явку свого представник не забезпечив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у наданій заяві (вх. 6543) просив розгляд справи здійснити за відсутності представника Корпорації "ХХІ Століття". Неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи.
Відповідач у судовому засіданні висловив заперечення проти позовних вимог, наголосивши на наявності договірних відносин та можливості передати замовнику обумовлений сторонами товар - торгові візки. При цьому відповідачем визнано, що спірна сума коштів була перераховано відповідачу. 
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом або докази урегулювання спору мирним шляхом не подав, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Корпорацією "ХХІ Століття" (позивач) 07 березня 2025 року було перераховано на рахунок ФОП Приходько А.В. (відповідач), відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк", р/р НОМЕР_2 , МФО: 351533, код: 3415413731, грошові кошти у загальному розмірі 225375,00 грн трьома платежами: на підставі платіжних інструкцій № 4659 на 90000,00 грн, № 4660 на суму 71250,00 грн та № 4661 від на суму 64125,00 грн (а.с. 13-15) із зазначенням призначення платежу: "Оплата за автовізок для торгівлі згідно рах. № 1, № 2, № 3 від 03.03.2025 р." відповідно. 
Як вказує позивач, зазначені кошти у розмірі 225 375,00 грн зберігаються та використовуються ФОП Приходько А.В. без достатньої правової підстави, оскільки були перераховані останньому позивачем помилково. Позивач підтверджує, що договірні відносини між сторонами відсутні, у зв`язку з чим безпідставно одержані кошти підлягають поверненню на користь позивача - Корпорації "ХХІ Століття".
Одночасно позивач повідомляє, що правовідносини щодо виготовлення та поставки торгового візка у виді авто для вареної кукурудзи, торгового візка у виді авто для торгівлі товарами та торгового візка у виді авто для солодкої вати і попкорну (комерційні пропозиції №1-0303, №2-0303, №3-0303 від 03.03.2025) були урегульовані відповідачем з іншою юридичною особою - ПП "«СТАНРЕМ-250".
Станом на час звернення позивача до суду за захистом своїх порушених майнових прав, за твердженнями позивача, не поверненими відповідачем залишились безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 225375,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Матеріалами справи підтверджено факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів у загальному розмірі 225 375,00 грн., свідченням чого є наявні у матеріалах справи платіжні інструкції № 4659, № 4660 та № 4661 від 07.03.2025 року (а.с. 13-14), що відповідачем не спростовано, як і не доведено підставності отримання вказаних грошових коштів.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди у відношенні всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Отже, істотними умовами договору є предмет, ціна та строк. Договір, в якому сторони не досягли згоди щодо таких умов не може вважатися укладеним.
Згідно зі ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання неукладеного договору, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.
Як вказує позивач і матеріали справи не містять доказів зворотного, між сторонами не було укладено у будь-який спосіб договору, а відтак і виникнення договірних зобов`язань з відповідачем, тобто посилання позивача на приписи ст.1212 ЦК України, є обґрунтованими та належним чином доведеними.
В свою чергу, відповідачем, у відповідності до приписів чинного процесуального закону, не спростовано належними та допустимими доказами викладені позивачем у позові обставини щодо відсутності правових підстав для перерахування позивачем спірних грошових коштів. Жодних документальних доказів на підтвердження існування між Корпорацією "ХХІ Століття" та Фізичною особою - підприємцем Приходько Андрієм Вікторовичем договірних відносин відповідачем також не надано.
Таким чином, перераховані позивачем на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 225 375,00 грн., з урахуванням приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України, вважаються такими, що безпідставно набуті відповідачем.
З огляду на вищевикладені факти встановлені судом та підтверджені матеріалами справи, суд визнає правомірною та обґрунтованою вимогу позивача про повернення безпідставного перерахованих відповідачу грошових коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 225 375,00 грн визнаються судом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі
Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 9 606,27 грн суми зростання боргу з урахуванням індексу інфляції за період з березня 2025 до вересня 2025 та 3 % річних в розмірі 4390,18 грн, розрахованих позивачем за період з 07 березня 2025 до 29 жовтня 2025.
Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом враховано правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 відносно того, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, в тому числі - до зобов`язань щодо повернення безпідставно отриманих коштів відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України.
Згідно п. 1.4. Інструкції Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі; неналежний платник - особа, з рахунку якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.
Згідно п. 2.35. Інструкції Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.
Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем 3% річних з урахуванням визначеного позивачем періоду та керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов`язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача 4390,18 грн - 3% річних, розрахованих позивачем за період з 07 березня 2025 до 29 жовтня 2025 та 9 606,27 грн інфляційного збільшення за період з березня 2025 до вересня 2025
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. 
Зважаючи на те, що спір виник у зв`язку з неповернням відповідачем безпідставно збережених коштів у добровільному порядку, що доведено позивачем, а також враховуючи сплату позивачем за подання позову судового збору у мінімальному розмірі визначеному ЗУ "Про судовий збір", вважає за необхідне судовий збір у розмірі 2872,45 грн., сплачений позивачем, покласти на відповідача у повному обсязі та стягнути з останнього на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд  

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Приходько Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Корпорації "ХХІ Століття" (25009, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул. Тельнова Євгена, будинок 28; ідент. код 31919835) 239 371,45 грн безпідставно набутих коштів, 2 872,45 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "30" березня 2026 р. 

Суддя		М.І. Шатерніков