УХВАЛА
06 квітня 2026року
м. Київ
справа № 366/1076/24
провадження № 61-3748ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 12 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору, здійснення перерахунку сплачених платежів, відшкодування моральної шкоди та 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати недійсним кредитний договір від 18 вересня 2020 року № 501265789, укладений між ним та Акціонерним товариством «Альфа-Банк»;
- зобов`язати Акціонерне товариство «Сенс Банк» зробити перерахунок здійснених ним з часу укладення кредитного договору від 18 вересня 2020 року № 501265789 платежів, зарахувавши сплачену комісію в сумі 14 400,00 грн в рахунок сплати заборгованості за тілом кредиту, розмір якого передбачено умовами кредитного договору;
- стягнути з відповідачів 1 500 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
12 червня 2025 року рішенням Іванківського районного суду Київської області в задоволенні позову    ОСОБА_1 відмовлено.
18 лютого 2026 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Іванківського районного суду Київської області від 12 червня 2025 року залишено без змін.
19 березня2026 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Іванківського районного суду Київської області від 12 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд не врахував висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 132/1006/19, від 31 серпня 2022 року в справі № 202/5330/19, від 09 листопада 2022 року в справі № 752/18564/20, 
від 08 лютого 2023 року в справі № 168/5330/19, від 29 листопада 2023 року в справі № 752/18564/20, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про призначення експертизи та про відкладення розгляду справи, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. 
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники  справи мають подати своїзаперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 12 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року.
Витребувати із Іванківського районного суду Київської області цивільну справу 
№ 366/1076/24 за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору, здійснення перерахунку сплачених платежів, відшкодування моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська