Справа № 464/280/26
пр.№ 1-кп/464/287/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі: 
головуючої-судді ОСОБА_1 
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, відомості внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025141410000867 від 28.10.2025 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, освіта - базова загальна середня, одруженого, працюючого: Національний університет «Львівська політехніка» - слюсар-ремонтник, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, - 
за участю сторін кримінального провадження: 
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,-
в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_3 , у невстановлений час та дату, але не пізніше 28.10.2025, перебуваючи біля будинку №14 по вул. Гната Хоткевича у м.Львові, знайшов корпус осколкової наступальної ручної гранати типу М67 та засіб підриву-уніфікований запал гранати типу М213 до вказаного корпусу гранати, які незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого та в подальшому незаконно переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав вказані предмети без передбаченого законом дозволу.
28.10.2025 в період часу з 17.38 год. по 18.00 год., під час проведення огляду місця події, у квартирі АДРЕСА_3 , а саме у вентиляційному каналі, котрий розташований у ванній кімнаті орендованої квартири обвинуваченого виявлено та вилучено осколкову наступальну ручну гранату М67 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для виробництва вибуху. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений винним себе у незаконному придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, визнав повністю, пояснення дав аналогічні фабулі обвинувачення. Додатково показав, що повертаючись з робити купив пиво, яке хотів за будинком випити. Біля болерної будинку на землі в отворі, побачив кульок у якому виявив бойову гранату, яку помістив у кишеню та переніс в квартиру. У квартирі, яку на той час він орендував, у ванній кімнаті у вентеляційний отвір таку заховав. Про гранату він нікому не розповідав. Згодом, під час перебування у лікарні, усвідомивши небезпеку, повідомив про гранату та місце її зберігання. У вчиненому щиро розкаявся, ствердив, що усвідомив протиправність скоєного, при призначенні покарання просить врахувати наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружини, яка хвора. 
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України є вірною, оскільки він незаконно придбав, носив, зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу. 
Згідно досудової доповіді, підготовленої провідним інспектором ДУ «Центр Пробації» філія ДУ «Центр пробації» у Львівській області Львівський районний сектор №2 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Дослідивши зібрану інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, вважає за доцільне надати йому можливість для виправлення без ізоляції від суспільства з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України та покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружина являється інвалідом ІІІ групи, працює, де позитивно характеризується, перебуває на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень».
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_3 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання.
Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Одночасно, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та призначенням іспитового строку, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, ч. 3 ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.
Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експертів в користь державного бюджету України у розмірі 4 457 грн.
Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Згідно ч.1, ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3  наступні обов`язки:
1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3.не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4.виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення» та «Попередження вживання психоактивних речовин».
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України витрати на залучення експертів в користь державного бюджету України у розмірі 4 457 гривень.
Речові докази: залишки після вибуху гранати М-67 із підривачем М-213, які містяться у полімерному пакеті, пломба № 7617751 та зберігаються у камері зберігання ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області – знищити.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя