ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026  м. Дніпро    Справа № 908/2167/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача): Стефанів Т. В., 
суддів: Демчини Т. Ю., Кучеренко О. І.,
секретаря судового засідання Хомеріки Ю. С.,
представники сторін в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" 
до Бердянської міської ради Запорізької області 
про поновлення договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
15.08.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" до Бердянської міської ради Запорізької області про визнання поновленим на 5 років, а саме: до 01 червня 2024 року, договір оренди землі від 24 грудня 2010 р., який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 24 листопада 2011 р. за № 231040004000116, укладений між Бердянською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс", щодо земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості) та без зміни її цільового призначення, площею 0,848 га (кадастровий помер 310400000:09:004:0274), яка знаходиться в місті Бердянську, Запорізької області, по вулиці Свободи, 38-з (тридцять вісім "З"), для обслуговування торгового комплексу, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі від 24.12. 2010, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.11.2011 за № 231040004000116, в редакції додаткової угоди (викладена у позовній заяві).
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс", м. Бердянськ, Запорізька область до Бердянської міської ради Запорізької області, м. Бердянськ, Запорізька область відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що до матеріалів справи не додано доказів про те, що ним у відповідності до вимог Закону України "Про оренду землі" подано відповідачу проект додаткової угоди про продовження дії договору оренди у строк, визначений рішенням Бердянської міської ради № 25 від 05.09.2019. З огляду на закінчення строку дії договору оренди землі від 24.12.2010 не було реалізовано право, передбачене статтею 33 ГПК України на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), в порядку визначеному положеннями ч. 6 цієї статті, а саме не надано доказів направлення проекту додаткової угоди, доказів протилежного суду не надано.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс", в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" повністю.
Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема: при винесенні рішення 23.09.2020 року по справі 908/2167/19 Господарський суд Запорізької області не дослідив підписаний сторонами Договір, наявні в матеріалах справи документи, неправильно визначився із характером спірних правовідносин, у зв`язку з чим прийняв помилкове рішення, яке підлягає скасуванню.
Апелянт у своїй скарзі основний акцент робить на тому, що у даному випадку наявні всі передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" юридичні факти, які свідчать про автоматичне поновлення договору оренди земельної ділянки.
Зокрема, апелянт зазначає, що орендар належним чином виконував умови договору, завчасно повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на поновлення договору, надіслав проект додаткової угоди, після закінчення строку договору продовжив користування земельною ділянкою та сплачував орендну плату. Водночас орендодавець у передбачений законом місячний строк не направив письмових заперечень щодо поновлення договору. За таких обставин, на думку апелянта, договір вважається поновленим автоматично на той самий строк і на тих самих умовах, а укладення додаткової угоди є лише технічним оформленням вже поновлених правовідносин і не потребує прийняття окремого рішення органу місцевого самоврядування.
Крім того, апелянт звертає увагу на порушення процедури розгляду питання про поновлення договору міською радою. Він зазначає, що проект рішення, винесений на розгляд ради, відрізнявся від проекту додаткової угоди, поданого орендарем, при цьому орендодавець не повідомив про наявність заперечень щодо умов поновлення договору. 
Також апелянт вважає незаконним одностороннє визначення строку поновлення договору (до 01.08.2020), що, на його переконання, суперечить положенням статті 764 Цивільного кодексу України та статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Окремо апелянт наголошує на неправильному застосуванні судом першої інстанції судової практики. На його думку, суд безпідставно керувався правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 920/739/17, тоді як у подібних правовідносинах підлягали застосуванню висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у справі № 594/376/17-ц, які визначають чіткий перелік юридичних фактів, необхідних для поновлення договору оренди землі.
Також апелянт стверджує, що міська рада ухиляється від укладення додаткової угоди про поновлення договору, а таке зволікання підлягає судовому оскарженню. При цьому він вважає, що після настання умов, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", прийняття окремого рішення органом місцевого самоврядування не є необхідним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Бердянська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" та вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 залишити без змін, посилаючись на наступне.
Бердянська міська рада зазначає, що позиція відповідача зводиться до того, що підстав для задоволення апеляційної скарги не існує, оскільки вона не містить належних доводів щодо незаконності чи необґрунтованості рішення суду першої інстанції, не спростовує встановлених судом обставин та фактично зводиться до повторення аргументів, наведених у позовній заяві.
Відповідач наголошує, що у спірних правовідносинах відсутні підстави для застосування частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки позивач самостійно ініціював процедуру поновлення договору шляхом подання заяви від 24.04.2019 разом із проєктом додаткової угоди. Це свідчить про застосування процедури, передбаченої частинами 1-5 статті 33 Закону, яка виключає можливість застосування механізму "мовчазної згоди", передбаченого частиною 6 цієї статті.
Крім того, заявлені позивачем вимоги суперечать приписам закону, оскільки він просив поновити договір на інший строк (49 років або 5 років), тоді як у разі застосування частини 6 статті 33 Закону договір може бути поновлений виключно на той самий строк і на тих самих умовах.
Відповідач також посилається на наявність чинного рішення органу місцевого самоврядування від 05.09.2019, яким договір оренди вже було поновлено до 01.08.2020 без подальшого поновлення. Це рішення не було оскаржене у встановленому законом порядку та є обов`язковим до виконання, а отже позивач фактично ігнорує його правові наслідки.
При цьому саме позивач не виконав передбачених законом та рішенням ради дій, необхідних для реалізації поновлення договору: не уклав додаткову угоду у встановлений місячний строк, не здійснив державну реєстрацію відповідного речового права. У зв`язку з цим, на думку відповідача, договір припинив свою дію на підставі статті 31 Закону, а право на його поновлення було втрачено.
Окремо відповідач підкреслює, що чинне законодавство не передбачає автоматичного поновлення договору оренди землі лише з підстав продовження користування земельною ділянкою. Обов`язковою умовою є укладення додаткової угоди, а її відсутність свідчить про те, що договір не був поновлений.
Також відповідач вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки останній фактично просить суд визнати договір поновленим, тоді як закон передбачає можливість оскарження відмови або зволікання в укладенні додаткової угоди. Водночас позивач не довів наявності таких дій чи бездіяльності з боку відповідача.
Крім того, відповідач зазначає про відсутність порушеного права позивача, оскільки його заява була розглянута, за її результатами прийнято відповідне рішення, а переважне право на поновлення договору не було порушене.
Таким чином, на думку відповідача, як матеріально-правові, так і процесуальні підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, у зв`язку з чим воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.12.2020 о 14:30 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 в судове засідання до 09.02.2021 о 15:00 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2021 (колегією суддів у складі головуючого судді Коваль Л. А. (доповідач), суддів Кузнецова В. О., Мороза В. Ф.) провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.
31.08.2021 Великою Палатою Верховного Суду постановлено постанову по справі № 903/1030/19 та оприлюднено на сайті Судової влади України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 визначено склад колегії суддів для розгляду справи № 908/2167/19 у складі: головуючого судді-доповідача Стефанів Т. В., суддів: Демчини Т. Ю., Кучеренко О. І.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2026 поновлено провадження у справі №908/2167/19, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 призначено у судовому засіданні на 25.02.2026 року об 11:00 год. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 відкладено на 01.04.2026 о 10:00 год.

У судовому засіданні 01.04.2026 колегією суддів оголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) у справі.

Встановлені судом обставини справи. 
24.12.2010 між Бердянською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" (орендар) укладено договір оренди землі від 24.12.2010, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 24 листопада 2011 р. за № 231040004000116.
Відповідно до п. 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для обслуговування торгового комплексу, яка знаходиться в м. Бердянську, Запорізької області, по вул. Свободи, 38-з.
Земельна ділянка передається в оренду на підставі п. 1 рішення сімдесят четвертої сесії V скликання Бердянської міської ради від 29.10.2009 № 34 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки ТОВ "Транзит-Сервіс" (п. 1.2 договору).
Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка площею 0.0848 га.
Згідно п. 3 договору земельна ділянка вільна від забудови.
Договір укладено строком до 01.09.2014 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).
Згідно із п. 43 договору цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації.
Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.11.2011 за № 231040004000116, а отже, договір набрав чинності з 24.11.2011.
18.07.2014 Бердянською міською радою було прийнято рішення № 35 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", відповідно до п. 1 якого вирішено: поновити договір оренди землі від 24.12.2010, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.11.2011р. за № 231040004000116, межі якої визначено в натурі (на місцевості) та без зміни її цільового призначення, передавши в короткострокову оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" (вул. Свободи, 38-з, код ЄДРПОУ 24911060) земельну ділянку площею 0,0848 га (кадастровий номер 2310400000:09:004:0274), розташовану за адресою: вул. Свободи, 38-з, для обслуговування торгового комплексу, строком до 01.06.2019.
Відповідно до додаткової угоди від 18.08.2014 про поновлення договору оренди землі на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-ХІУ (із змінами та доповненнями) та п. 62 рішення сорок восьмої сесії (1 частина) Бердянської міської ради VI скликання від 18.07.2014 № 35 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" поновлено договір оренди землі від 24.12.2010 строком до 01.06.2019.
Крім того, за умовами додаткової угоди від 18.08.2014 сторони погодили внести зміни до пункту 2 розділу "Об`єкт оренди", виклавши його в наступній редакції: "В оренду передається земельна ділянка площею 0,0848 га (кадастровий номер 2310400000:09:004:0274), а також внести зміни до пункту 5 розділу "Об`єкт оренди" (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) та до пункту 9 розділу "Орендна плата".
Відповідно до додаткової угоди від 21.05.2019 про внесення змін до договору, сторонами узгоджено внесення змін до пункту 5 розділу "Об`єкт оренди".
Умовами п. п. 17, 19 договору сторони погодили, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки є відповідне рішення сесії Бердянської міської ради. Організація розроблення відведення земельної ділянки і витрати, пов`язані з цим покладаються на орендаря. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом її приймання-передачі.
Позивач у позовній заяві просив визнати поновленим на 5 років, а саме: до 01 червня 2024 року, договір оренди землі від 24 грудня 2010 р., який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 24 листопада 2011 р. за № 231040004000116, укладений між Бердянською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" (Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Свободи, 38 "З", код ЄДРПОУ 24911060), щодо земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості) та без зміни її цільового призначення, площею 0,848 га (кадастровий номер 310400000:09:004:0274), яка знаходиться в місті Бердянську, Запорізької області, по вулиці Свободи, 38 - з (тридцять вісім "З"), для обслуговування торгового комплексу, на тих саме умовах, які були передбачені договором оренди землі від 24 грудня 2010 року, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 листопада 2011 р. за № 231040004000116, в редакції додаткової угоди (викладеній у позовній заяві).
Тобто, позивач просив суд поновити договір оренди землі від 24.12.2010 строком на п`ять років, що суперечить строку, на який первісно був укладений спірний договір оренди землі (2 роки і 9 місяців) та строку, на який вказаний договір поновлювався за умовами додаткової угоди від 18.08.2014 (4 роки і 8 місяців).
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі, яке обґрунтовано тим, що позивачем не додано до матеріалів справи доказів про те, що ним у відповідності до вимог Закону України "Про оренду землі" подано відповідачу проект додаткової угоди про продовження дії договору оренди у строк, визначений рішення Бердянської міської ради № 25 від 05.09.2019.
З огляду на закінчення строку дії договору оренди землі від 24.12.2010 не було реалізовано право, передбачене статтею 33 ГПК України на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), в порядку визначеному положеннями ч. 6 цієї статті, а саме не надано доказів направлення проекту додаткової угоди, доказів протилежного суду не надано.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Предметом судового спору є визнання поновленим договору оренди землі.
Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. 
Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими. 
Орендні відносини між сторонами тривають з часу укладення ними та реєстрації у встановленому порядку договору оренди земельної ділянки від 24.12.2010 року між Орендодавцем - Бердянською міською радою Запорізької області в особі міського голови Бакая О.А. та Орендарем Товариством о обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" було укладено Договір оренди землі від 24.12.2010 року, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 24 11.2011 р. за № 231040004000116.
За умовами Договору оренди землі Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для обслуговування торгового комплексу, яка знаходиться в місті Бердянську, Запорізької області, по вулиці Свободи, 38 - з (тридцять вісім "З"), загальною площею 0,0848 га (кадастровий номер 2310400000:09:004:0274).
На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: вільна від забудови (п. 3 договору оренди).
Відповідно до додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 18.08.2014 року, договір оренди землі від 24.12.2010 р., зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Бердянськ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 листопада 2011 р. за № 231040004000116, поновлено строком на 5 (п`ять) років.
Строк дії договору оренди землі від 24.12.2010 року закінчився 01.06.2019 року.
Позивач звертається до суду з метою поновити дію договору на новий строк, вважаючи, що існує право на його поновлення на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", відповідно до положень якої у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Правова позиція позивача ґрунтується на хибному тлумаченні положень статті 33 згаданого Закону, з огляду на наступне. 
Так, у частинах 1-5 статті 33 цього Закону, передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. 
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень на поновлення договору оренди землі.
Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).
З огляду на закінчення строку дії договору оренди землі - 01.06.2019 позивачем не було реалізовано право, передбачене статтею 33 Закону України "Про оренду землі" на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), в порядку визначеному положеннями ч. ч 1-5, 6 цієї статті, доказів протилежного суду не надано.
Згідно умов Договору оренди землі від 24.12.2010 року, а саме: п. 8 "Строк дії договору" передбачено, що після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Зокрема, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.
Закон України "Про оренду землі" фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.
У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.
У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. 
Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.
Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.
З поданого позову вбачається, що матеріально-правовою підставою позовних вимог позивач визначив саме ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає умови поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: 
- орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; 
- орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; 
- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди. 
Як вже зазначалось вище, строк дії договору оренди землі від 24.12.2010 закінчився 01.06.2019. 
Крім того, позивачем не додано до матеріалів справи доказів про те, що ним у відповідності до вимог Закону України "Про оренду землі" подано відповідачу проект додаткової угоди про продовження дії договору оренди у строк, визначений рішення Бердянської міської ради № 25 від 05.09.2019.
З огляду на закінчення строку дії договору оренди землі від 24.12.2010 не було реалізовано право, передбачене статтею 33 ГПК України на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), в порядку визначеному положеннями ч. 6 цієї статті, а саме не надано доказів направлення проекту додаткової угоди, доказів протилежного суду не надано.
Крім того, слід зазначити, що договір оренди землі відповідно до чинного законодавства не є обов`язковим до укладення, а відтак, за відсутності волевиявлення сторін, не може бути примушений до укладення за рішенням суду.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-219цс14 порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту, матиме місце при укладенні договору оренди:
- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;
- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;
- з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об`єкт оренди для власних потреб.
Таким чином, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не дотримав правил встановленої законом та договором процедури поновлення дії договору, внаслідок чого не набув права на його поновлення. 
Відповідно до положень статті 3 ЦК України, цивільне законодавство ґрунтується на засадах, крім іншого, справедливості, добросовісності та розумності. Здійснення цивільних прав та виконання цивільних обов`язків, відповідно до ст.12,13,14 ЦК України, повинно відповідати заявленим принципам, а відтак цивільні зобов`язання повинні виконуватись належним чином. Положення договору оренди землі передбачали обов`язок звернутись до орендодавця до закінчення строку дії договору з пропозицією підписати додаткову угоду, що повністю відповідало б положенням ст.33 Закону про оренду землі, а в подальшому, за умови пасивної поведінки орендодавця і відсутності дій, передбачених процедурою, вимагати від орендодавця укладення додаткової угоди, зокрема і в судовий спосіб. 
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/2167/19 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Транзит-Сервіс". 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 ГПК України.

Повна постанова складена та підписана 09.04.2026.

Головуючий суддя Т. В. СТЕФАНІВ

Суддя Т. Ю. ДЕМЧИНА

Суддя О. І. КУЧЕРЕНКО