Справа № 216/2598/26 
провадження 3/216/899/26 

ПОСТАНОВА 
іменем України 
17 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Стартанович Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення судового розгляду, про притягнення до адміністративної відповідальності :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, який є громадянином України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
15 березня 2026 року о 21:10 годин ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання, знаходячись під адміністративним наглядом, а саме: АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду п. 1 Ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2025 року, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №953132 від 25.03.2026 року.
Судом встановлено, що відповідно до Ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2025 року було продовжити відносно ОСОБА_1 адміністративний нагляд, строком на шість місяців та таких обмежень адміністративного нагляду: 
1) заборона виходу з будинку (квартири) за місцем мешкання з 22-00 до 05-00 наступної доби;
2) заборона виїзду в особистих справах за межі місця проживання без письмового дозволу органу поліції, який здійснює нагляд;
3) реєстрація в поліції 2 рази на місяць, перший та третій вівторок місяця.
Таким чином, відсутність ОСОБА_1 за адресою місто Кривий Ріг, пр. Миру, 3/35 о 21:10 не є порушенням правил адміністративного нагляду, у зв`яку з чим суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України. 
У справі «Ушакова проти України» (рішення від 18.06.2015 р., заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Суд враховує концепцію ЄСПЛ «Плоди отруйного дерева» (рішення ЄСПЛ у справі «Гефген проти Німеччини») а саме, що якщо первісний доказ отримано з порушенням, то і наступні докази, отримані на підставі цього доказу є недопустимими, в даному випадку первісним доказом є правомірність зупинки автомобіля, і дані дії вчинені з порушенням, що тягне за собою відповідні наслідки.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Отже, враховуючи, ст. 251 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутнє адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 245, 247 п.1, 280 КУпАП України, 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив постанову.

Суддя Дмитро Стартанович