КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року м. Київ № 320/13242/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАНТЕРС" до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАНТЕРС" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 31.10.2023 № 000708-09.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки фактично порушення допущено не було, а також відповідачем було порушено порядок проведення фактичної перевірки за відсутності підстав. Позивач зазначив також про те, що відповідачем не було досліджено та встановлено фактичних обставин і не відображено їх в акті перевірки, отже, позивачем в даному разі не порушено нормативно-правових вимог щодо маркування алкогольних виробів та їх продажу.
З огляду на зазначене, реалізація алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку попереднього зразка, в межах терміну придатності до споживання не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій, а тому, нарахування штрафних санкцій є безпідставним.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).
До суду від Головного управління Державної податкової служби у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, позаяк, перевіркою було встановлено, що товариство реалізовувало алкогольні напої з використанням лише однієї марки акцизного податку з реквізитами: АЕРТ 118856 2 рази, загальна вартість реалізованого товару становить 1038,00 грн, чим порушено вимоги п. 226.9 ст. 226 ПК України та вимоги Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних, сигаретах, та пального" (далі - № 481).
12.04.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем було пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, яке обґрунтовано тим, що згідно з п. 13 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі – Порядок № 790) рішення про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено у місячний термін в установленому законодавством порядку, проте позовна заява про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 31.10.2023 була подана позивачем до суду 23.03.2024, що свідчить про пропуск процесуального строку звернення до адміністративного суду.
Розглянувши вказане клопотання, дослідивши його обґрунтування та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 1 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Слід звернути увагу на те, що позивач не погодившись із висновками акта перевірки, рішенням про застосування фінансової санкції подав скаргу до ДПС України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 09.02.2024 № 3333/6/99-00-060302-06 залишила без змін рішення про застосування фінансових санкцій, яке отримано товариством 16.02.2024, а звернення до суду відбулось 14.03.2024, тобто в межах встановленого процесуальним законом строку.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Головного унравління ДПС у Волинській області відповідно до наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 20.09.2023 № 1960-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ВАЙН ХАНТЕРС», направлень на перевірку від 20.09.2023 № 2989, № 2988 та від 22.09.2023 № 3023, № 3026 проведено фактичну перевірку магазину «ОКВАЙН» за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, буд. 4, приміщення 101. 
Згідно акта перевірки № 03/14926/09-01/42820301 від 29.09.2023 представник суб`єкта господарювання - продавець відмовився від ознайомлення, підписання та отримання другого примірника акту фактичної перевірки, про що працівниками ГУ ДПС у Волинській області було складено акт відмови від підписання та отримання другого примірника акта перевірки від № 29.09.2023 № 3518. Другий примірник акта перевірки від 29.09.2023 бланк № 026165 було направлено поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) суб`єкту господарювання за місцем реєстрації юридичної особи, лист № 14129/6/03-20-09-01-06 від 02.10.2023. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення товариством лист отримано 16.10.2023.
Перевірко встановлено порушення вимог: п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265. Для розгляду та прийняття відповідного рішення по виявлених порушеннях матеріали перевірки листом від 03.10.2023 № 1408/7/03-20-09-01-07 надіслані до ГУ ДПС у м. Києві; абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481, п. 226.9 ст. 226 ПК України - реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку.
Для розгляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення за фактом реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та притягнення до адміністративної відповідальності, матеріали перевірки направлені до Луцького РУП ГУНП у Волинській області листом № 7102/5/03-20-09-01-05 від 03.10.2023 року. 
Під час проведення фактичної перевірки, а саме перевіркою контрольних стрічок ПРРО в електронному вигляді наданих для перегляду, встановлено, що через ПРРО із фіскальним номером 4000485523 реалізовано відповідно до Додатку №1 до акта перевірки алкогольні напої в асортименті з однією і тією ж маркою акцизного податку відповідно до фіскальних чеків перелік яких наведено в Додатку №1.
За висновками акта перевірки, встановлено, що ТОВ «ВАЙН ХАНТЕРС» реалізовувало алкогольні напої з використанням однієї марки акцизного податку з реквізитами: АЕРТ 118856 2 рази, загальна вартість реалізованого товару становить 1038,00 грн, чим порушено вимоги п. 226.9 ст. 226 ПК України та вимоги ст. 11 Закону № 481та Положення № 1251 від 27.12.2010.
З урахуванням наведеного, контролюючим органом було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій від 31.10.2023 № 000708-09.
Штрафна фінансова санкція застосована 17 000,00 грн, оскільки 200% вартості товару становить 2076,00 грн (1 038,00 грн х 200%), що менше 17000,00 грн.
Позивач не погоджується з вказаним рішенням про застосування фінансової санкції та вважає, що останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
При вирішенні спору, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень п. п.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з п. п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законом обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. Відповідно до п. 86.5 ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд звертає увагу на правове формулювання п. 80.2 ст. 80 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. 
Водночас, запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.
У даній справі в основу проведення фактичної перевірки платника податків, відповідачем покладено пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України (правова підстава).
За приписами пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Водночас, норм ст. 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.
На переконання суду аналіз п .п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Тож, саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки, контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. 
Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
Суд вважає, що наведені позивачем у позові обґрунтування порушення порядку призначення перевірки, не є такими, що об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами проведення фактичної перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого рішення. Натомість, посилання позивача, що в наказі відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки, не заслуговують на увагу суду, оскільки у даному випадку, податковим законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу конкретизувати в наказі про проведення перевірки іншу інформацію.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначає Закон 481.
Відповідно до норм абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.
За приписами п. п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
У відповідності до п. п. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
За п. 226.1 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Згідно приписів п. 226.2 ст. 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.
За змістом п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Згідно з п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2010 № 1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом 7 п. 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4х10 міліметрів; горизонтальний - 4х20 міліметрів; діагональний -4x18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 17 Закону № 481, у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.
Разом з тим, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481, визначає Порядок № 790.
Пунктом 5 вказаного Порядку, передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Отже, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог Закону № 481/95-ВР, ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв.
Слід зазначити про те, що склад правопорушення, за яке ст. 17 Закону № 481/95-ВР, передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Проте, необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій, є наявність доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Суд наголошує на тому, що кожна одиниця алкоголю повинна мати унікальну марку, а її штрих-код має бути зафіксований у фіскальному чеку при продажу, тому однакові номери акцизних марок у різних чеках, є підставою для накладення санкцій контролюючим органом.
На дане місце торгівлі ТОВ «ВАЙН ХАНТЕРС» придбано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер № 03180308202300583 від 17.04.2023, термін дії з 01.05.2023 до 01.05.2024.
Під час проведення фактичної перевірки, а саме перевіркою контрольних стрічок ПРРО в електронному вигляді наданих для перегляду, встановлено, що через ПРРО із фіскальним номером 4000485523 реалізовано відповідно до Додатку №1 до акта перевірки алкогольні напої в асортименті з однією і тією ж маркою акцизного податку відповідно до фіскальних чеків перелік яких наведено в Додатку №1, а саме, Водка Finlandia 40% 1л (шт) (локальний номер документа 3557) та Водка Finlandia 40% 1л (шт) (локальний номер документа 3558) з маркою акцизного податку AEFT118856.
Доказів протилежного, а також на спростування встановлених контролюючим органом порушень в акті та його додатках порушень, стороною позивача не надано.
Відповідно до абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 за виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, або з підробленими марками акцизного податку передбачені штрафні санкції в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000,00 грн.
Штрафна фінансова санкція становить 2076,00 грн (1 038,00 грн. х 200%), що менше 17 000,00 грн.
Щодо посилання позивача на те, що реалізація алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку попереднього зразка в межах терміну придатності до споживання не суперечить вимогам законодавства, суд наголошує на тому, що відповідачем не було встановлено та накладено штрафні санкції за маркування акцизними марками старого/невстановленого зразка, а було встановлено використання через ПРРО алкогольні напої з однією і тієї ж самою маркою акцизного податку. 
Доводи позивача про те, що відповідачем не було досліджено та встановлено фактичних обставин і не відображено їх в акті перевірки, не знайшли свого підтвердження та ґрунтуються на суб`єктивних доводах, на підтвердження яких, суду не було надано відповідних доказів.
Рішення про застосування фінансових санкцій № 000708-09 від 31.10.2023 прийняте відповідно до Порядку № 790 та Закону № 481.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що ГУ ДПС у Волинській області при прийнятті оскаржуваного рішення, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають. 
Відповідачем під час розгляду даного спору було доведено правомірність прийнятого рішення.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,  
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАНТЕРС" до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.