Справа № 752/4848/26 
Провадження №: 1-кп/752/1760/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року          м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026105010000068 від 04 лютого 2026 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у с. Крушинка Васильківського району Київської області, має середню освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
12 липня 2004 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;
05 листопада 2004 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
21 квітня 2006 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
21 грудня 2006 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 
18 грудня 2012 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого 04 січня 2016 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 8 місяців 1 день; 
17 травня 2021 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
07 листопада 2023 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць;
16 квітня 2025 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 
за участю прокурора   ОСОБА_4 , 
обвинуваченого   ОСОБА_3 ,
установив:
1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_3 у невстановлений час та місці, у невстановленої особи, діючи умисно, незаконно придбав блістер з таблетками у кількості 6 шт, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,133 г, який поклав до кишені своєї куртки.
04 лютого 2026 року, приблизно о 12:43, перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Науки, 3, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції та у нього було виявлено і вилучено блістер з таблетками у кількості 6 шт, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,133 г, який він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. 
2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. 
3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні вказала на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просила призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у межах санкції цієї норми. 
Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся у вчиненому, просив не позбавляти волі та призначити покарання у виді штрафу.
4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повідомив, що є наркозалежним, перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії. Метадону, який він отримує в межах програми замісної підтримувальної терапії йому було недостатньо, тому він придбав у товариша ще шість таблеток для власного вживання, після чого був зупинений працівниками поліції, які вилучили у нього вказаний наркотичний засіб. 
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує його особу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. 
5.Мотиви зміни обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.
6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. 
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень. 
7.Мотиви призначення покарання 
Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, кількість наркотичного засобу, яку обвинувачений незаконно придбав та зберігав без мети збуту, дані про особу обвинуваченого, котрий раніше неодноразово судимий, є наркозалежним, перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії, нове кримінальне правопорушення вчинив у період іспитового строку за попереднім вироком, при цьому визнав вину, розкаявся у вчиненому. 
З огляду на вказані обставини і на порушення обвинуваченим умов іспитового строку за попереднім вироком, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі та на підставі ст. 71, 72 КК України визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально. 
8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд. 
Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України. 
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. 
Враховуючи, що обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, а також відсутність відповідного клопотання з боку сторони обвинувачення, підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає. 
Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд
ухвалив:
Визнати  ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. 
На підставі ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2025 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили. 
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3565,6 грн за проведення експертизи № СЕ-19/111-26/6011-НЗПРАП від 19.02.2026. 
Речові докази: 
метадон (фенадон), масою 0,133 г, переданий до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві - знищити;
диск з відеозаписом обставин затримання обвинуваченого зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя       ОСОБА_1