Справа № 145/1848/25
Провадження № 2/145/255/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.26 с-ще Тиврів
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іванця В. Д. ,
за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові рішення" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Українські фінансові рішення" звернулося до суду з позовом, в якому вказує, що 08.02.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №4370061 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 3000 грн. Згідно з п. 1.3 договору строк кредиту 350 днів: з 08.02.2024 по 23.01.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На пільговий строк 25 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 2,5 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5 % у день.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ "Лінеура Україна" надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.
Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 3000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану банком АТ "Універсал Банк".
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 23.09.2024 ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторингу №23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ "Українські фінансові рішення"набуло право грошової вимоги до відповідача.
За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання договору, а саме: з 08.02.2024 по 23.09.2024 (дата укладання договору факторингу), у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 17175,00 грн.
Станом на дату укладання договору факторингу від 23.09.2024 №23/09/2024, строк дії договору № 4370061 від 08.02.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ "Українські фінансові рішення"з дати факторингу 23.09.2024 донараховано відсотки за (121 календарних днів). 3000 грн х 2,5 % = 75 грн х 121 календарних дні = 9075 грн відсотки нараховані "Українські фінансові рішення".
Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання.
Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ "Українські фінансові рішення", ані на рахунки первісного кредитора.
Фактично відповідач має заборгованість за договором № 4370061 від 08.02.2024 загальною сумою 29250,00 грн, яка складається з: суми заборгованості з тіла кредиту - 3000,00 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 17175,00 грн, 3000 грн * 2,5 % = 75 грн*121 календарних дні = 9075 грн - відсотки нараховані ТОВ "Українські фінансові рішення".
Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість загальною сумою 29250,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 17175,00 грн. суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ "Українські фінансові рішення" -9075 грн, та понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.12.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву. Крім того, витребувано із АТ "Універсал Банк" інформацію.
17.12.2025 до суду надійшла витребувана із АТ "Універсал Банк"" інформація.
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи був належно повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно з відповіддю з ЄДДР № 2116186 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі. 23.12.2025 до суду повернулось рекомендоване повідомлення разом із відміткою - адресат відсутній. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв.
Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Судом установлено, що 08.02.2024 ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Лінеура Україна" договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4370061 (а.с.21-30).
Відповідно до умов договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3000,00 гривень (п.1.2). Строк кредитування 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів (п.1.3). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах (п.1.4): Стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п.1.4.1). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає (п.1.5): за стандартною ставкою за весь строк кредитування 133 839,05% річних (п.1.5.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає (п.1.6): за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29250,00 грн (п.1.6.1). Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 (п.2.1).
Крім того, сторони погодили додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4370061 від 08.02.2024 - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.30 зворот), додаток № 2 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4370061 від 08.02.2024 - інформаційне повідомлення (а.с.31).
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4370061 від 08.02.2024, додаток № 1 та додаток № 2 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4370061 від 08.02.2024 - підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - 46479, що також стверджується довідкою про ідентифікацією (а.с.9зворот). 
ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 3000,00 грн, що стверджується повідомленням ТОВ "УПР" від 03.10.2024 № 1603-0310 (а.с.41) та витребуваною із АТ "Універсал Банк" інформацією, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку за період з 08.02.2024 по 13.02.2024 зараховано платіж у сумі 3000,00 грн (а.с.130).
23.09.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Українські фінансові операції" укладено договір факторингу № 23/09/2024 (а.с.97-101), відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ "Українські фінансові операції" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Українські фінансові операції" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 (а.с.5455), ТОВ "Українські фінансові операції" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21675,00 грн., з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17175,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн - сума заборгованості за пенею.
Вище зазначена заборгованість стверджується розрахунком заборгованості за договором № 4370061 від 08.02.2024 про надання споживчого кредиту станом на 23.09.2024 (а.с.58-62)
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Українські фінансові операції" за договором № 4370061 про надання споживчого кредиту від 08.02.2024 за 121 календарний день (24.09.2024 - 22.01.2025) становить: 3000,00 грн - тіло кредиту, 9075,00 грн - відсотки.
Разом з тим, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача 1500,00 грн пені.
Тобто загальна заборгованість відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4370061 від 08.02.2024 складає: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17175,00 грн - сума заборгованості за відсотками (нараховані первісним кредитором), 9075,00 грн - відсотки за 121 календарний день нараховані позивачем. Всього 29250,00 грн.
До цього часу зобов`язання не виконано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "Українські фінансові операції"є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Водночас суд зазначає, що ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування факту укладення договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості.
Разом з тим подані позивачем докази підтверджують, що ОСОБА_1 уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4370061 від 08.02.2024,отримав кредит, користувалася кредитними коштами й допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконував свої зобов`язання перед товариством, що є істотним порушенням договору, внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, а тому суд вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Українські фінансові операції" та адвокатом Дідухом Є.О. 01.08.2024 укладений договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А (а.с.9596). До позову додано заявку № 4370061 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с.34-35), детальний опис робіт (наданих послуг) № 4370061 від 25.11.2025 (а.с.33), акт № 4370061 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с.32).
Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень статей 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ "Українські фінансові операції" витрат на професійну правничу допомогу.
Одночасно з цим, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, має невеликий обсяг досліджуваних доказів та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3500,00 грн.
За таких обставин суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 3500,00 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі грн 2422,40 грн, всього стягнути судових витрат 5922,40 грн (3500,00+2422,40).
Керуючись ст. 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 615, 625, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 7, 10, 12, 13, 75-79, 81, 137, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задоволити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові рішення" заборгованість за договором № 4370061 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08 лютого 2024 року в розмірі 29250 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові рішення" судові витрати в сумі 5922 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 10 лютого 2026 року.
Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові рішення", код ЄДРПОУ 40966896, адреса: 04070, вул. Глибочицька, буд. 40, прим. 19 літ. Н, П, м.Київ.

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Іванець В.  Д.