Справа №487/3814/25
Провадження №3/487/7/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі судді Афоніної С. М., за участю секретаря судового засідання Ященко В.В., адвоката – Ванжули Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військового службовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2025 ЕПР1 №319664, 04.05.2025 о 05:15 год. в м. Миколаєві по вул. Генерала Олекси Алмазова, 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації руху. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестора Драгер та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
20.11.2025 адвокат Халупко С.В. подав до суду пояснення в яких зазначив, що 04.05.2025 працівниками поліції було безпідставно зупинено транспортний засіб Volksvagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , причини зупинки автомобіля не вказані у протоколі та відсутня інформація і в матеріалах справи. Верховний Суд у справах щодо неправомірних дій поліцейських зазначив, що поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України, зупиняти автомобіль, перевіряти документи та вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння. Відповідно до ст.. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський повинен проінформувати водія про конкретну причину зупинки. Отже з матеріалів справи не вбачається, що водій порушив ПДР України, які давали відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» здійснити законну зупинку транспортного засобу. Тому всі наступні вимоги працівників поліції, у тому числі проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій не зобов`язаний був виконувати, а всі процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, сторона захисту не була ознайомлена з відеозаписом, що позбавило можливість перевірити правильність поведінки огляду, умови застосування приладу, поведінки службових осіб та інші обставини. Вказані обставини суперечать принципу змагальності сторін та рівності у наданні доказів. Також в протоколі відсутнє підтвердження факту ознайомлення ОСОБА_1 з його правами, оскільки немає підпису останнього в графі ознайомлення з правами, немає також запису, що він відмовився поставити свій підпис та доказів, що йому реально було роз`яснені його права, вказане порушення має істотній характер та суперечить нормам КУпАП та Конституції України. В протоколі взагалі не зазначено, що до нього додається, що є порушенням п.9,15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що свідчить про недопустимість всіх інших матеріалів наданих до суду разом із протоколом. Згідно супровідного листа УПП в Миколаївській області від 06.05.2025 було направлено до Заводського районного суду м. Миколаєва адміністративні матеріали відносно 4 осіб, у тому числі ОСОБА_1 , де було зазначено номер протоколу, дата його складання та кваліфікація за ст.. 130 ч.1 КУпАП, проте не має опису які саме матеріали були направлені, зокрема направлення до суду відеозапису. Захист також акцентує на тому, що відсутні будь які докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив визнати, що у справі не дотримано обов`язкового порядку, а тому докази не можуть визнаватись належними та справу про адміністративне правопорушення за ст.. 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
26.02.2026 адвокат Халупко С.В. подав до суду додаткові пояснення, просив визнати, що у справі не дотримано обов`язкового порядку, а тому докази не можуть визнаватись належними та справу про адміністративне правопорушення за ст.. 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Також зазначив, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутні відомості про здійснення відеофіксації під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , та залучення свідків при здійсненні даної процесуальної дії, це викликає сумніви у правомірності та об`єктивності внесених відомостей в даний акт та результатів огляду. Також в даному акті відсутній підпис уповноваженої особи яка складала даний акт, що підтверджує про втрату даним документом юридичної сили. В матеріалах справи відсутні відомості про надання ОСОБА_1 , примірника огляду, разом із тим як відсутні підтверджуючі відомості відмови від отримання даного примірника, що є порушенням п. 19 розділу ІІІ Інструкції.. Сторона захисту звертає увагу, що не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу “портативного відеореєстратора” "відеокамери" ”боді-камери”, не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні ОСОБА_1 , було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. 
Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. 
В графі 11 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№319664 відносно ОСОБА_1 взагалі нічого не вказано, тобто відсутні відомості про долучення належним чином до протоколу про адміністративне правопорушення жодного документу, відео тощо. 
А тому всі документи складені відносно ОСОБА_1 взагалі не можуть сприйматись і оцінюватись судом, не можуть бути доказами оскільки вони не долученні належним чином до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. 
Аналіз наданого відеозапису, порушення та визнання його недопустимим доказом Стороні захисту був наданий 1 відеофайл для ознайомлення а саме : “ ОСОБА_1 . На відеозаписі фіксується дата та час здійснення відеозйомки: 04.05.2025 р. 04:10:38. На відео зафіксовано як поліцейський встановлюють, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем. ОСОБА_1 не був за кермом, не в транспортному засобі, без зовнішніх ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння конкретизованої відповіді не надав, що вживав спиртні напої. Потім поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (хоча на відеозаписі взагалі не зафіксовано керування транспортним засобом ОСОБА_1 а також його зупинку) за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 не надав згоди. Після чого поліцейський повідомляє ОСОБА_1 що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. О 04:19:50 ОСОБА_1 повідомив поліцейському що він перебуває на посаді головного сержанта батареї. Далі розпочався процес складання адміністративних матеріалів, який майже не фіксується на відеозаписі бодікамерою. О 04:44:30 поліцейський починає ознайомлювати ОСОБА_1 із змістом складеного відносно нього протоколу шляхом зачитування вголос, але на відео не видно даного протоколу в роздрукованому варіанті, після почутого ОСОБА_1 повідомляє поліцейському що він не згоден із змістом протоколу. О 04:50:08 на відеозаписі чутно як з невідомого приладу роздруковується протокол. Поліцейський пропонує ОСОБА_1 отримати копії протоколу, потім стверджувальною інтонацією говорить “Від пояснень відмовляєтесь, від копій відмовляєтесь”. Відповіді ОСОБА_1 на відеозаписі не було чутно. На цьому відеозапис о 04:59:17 переривається і розпочинається інший відеозапис, де не фіксується транспортний засіб, не в русі, не з ввімкнутим двигуном, в транспортному засобі ОСОБА_1 із своїм знайомим, поруч із ТЗ двоє поліцейських. Здійснивши дані відеозаписи мають грубі процесуальні порушення які виражені у наступному: - відеозапис не фіксує жодних доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 , порушення ним ПДР тощо;- на відеозаписах не встановлено факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом, факт його зупинки із детальним поінформуванням водія про причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", а тому враховуючи, що із матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом та допустив будь-які порушення ПДР України, оскільки відомостей які б про це свідчили немає у протоколі про адміністративне правопорушення. Тому всі наступні вимоги працівників поліції (в т. ч. вимогу на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння) ОСОБА_1 , не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.- зафіксований на відеозаписі характер поведінки ОСОБА_1 , під час спілкування з працівником поліції не дає підстав для висновку про наявність у нього ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, передбачених Інструкцією. Аргументи працівника поліції повідомлені ОСОБА_1 що у нього нібито був: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, порушення координації руху не чим не підтверджені і не аргументовані, оскільки на наданих відеозаписах ці ознаки чітко не зафіксовано у ОСОБА_1 . А тому перелічені працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 , не можуть об`єктивно розглядатись як підстава для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. На відеозаписі не можна встановити наявність даних ознак, а свідки які б могли це підтвердити не залучались. Свідчення працівників поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, так як така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Ігноруванні поліцейськими того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що він сам повідомляв поліцейським, але поліцейськими це було проігноровано, чим грубо порушено норми ч. 3 ст. 266-1 КУпАП відповідно до якої огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В даному випадку на відеозаписі зафіксовано факт того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився тільки поліцейським;- записі відсутній факт, що поліцейський який представлявся належним чином, перед здійсненням відносно ОСОБА_1 , а тому ідентифікувати його не представляється можливим, поліцейськими взагалі не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав за ст. 63 Конституції України а також статтею 268 КУпАП, що унеможливлює визнання протоколу та інших матеріалів, отриманих у ході провадження, належними і допустимими доказами. Всі процесуальні дії які вчинялись поліцейськими відносно ОСОБА_1 є незаконними;- Працівники поліції спонукали ОСОБА_1 надавати “вигідні” “необхідні” їм відповіді на їх питання.- на відеозаписі не зафіксовано факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є грубим порушенням ст. 266 КУпАП, тому огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. До складеного протоколу про серії ЕПР1№ 319664 взагалі не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи. З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, долучення (а саме не долучення ) до нього доказів, вказаний протокол та матеріали надані стороні захисту для ознайомлення є недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП та законодавства України. Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , у справі відсутні. 
27.02.2026 до суду подана заява адвокатом Халупко С.В. про долучення до матеріалів справи довідок відносно ОСОБА_1 про знаходження його на лікуванні через поранення та довідку військово-лікарської комісії.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Адвокат Ванжула Я.В. повідомив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та на теперішній час після поранення перебуває на лікуванні. 
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В судовому засіданні адвокат Ванжула Я.В. підтримав надані адвокатом Халупко С.В. письмові пояснення та просив визнати, що у справі не дотримано обов`язкового порядку, а тому докази не можуть визнаватись належними та справу про адміністративне правопорушення за ст.. 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити за відсутністю події та складу відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Заслухавши пояснення адвоката Ванжули Я.В., дослідивши у судовому засіданні докази, суд приходить до наступного: 
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особа, яка керує транспортним засобом, яка відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс» проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізував своє право володіння автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок №1103).
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4 Інструкції №1452).
Відповідно до пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі Інструкція №1395) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 6 розділу Х Інструкції №1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Так, відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Згідно з Порядком, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2025 ЕПР1 №319664, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 04.05.2025 о 05:15 год. в м. Миколаєві по вул. Генерала Олекси Алмазова, 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації руху. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестора Драгер та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. 
Доводи захисту про те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу не були роз`ясненні його права згідно зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оцінюю критично, оскільки, як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в суді, проте ОСОБА_1 відмовився поставити свій підпис у протоколі. 

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення, є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, а отже, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є належним та допустимим доказом у справі. 
Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.05.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 04.05.2025, диск з відеозаписом з бодікамери від 04.05.2025.
Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції від 04.05.2025, вбачається, що 04.05.2025 о 04:10 год. працівники поліції підходять до автомобіля Volksvagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , який стоїть на проїзний часті дороги, за кермом якого сидить чоловік та салоні автомобіля також знаходить ще чоловік. Працівники поліції просять водія вийти з автомобіля та встановлюють його особу – ОСОБА_1 . Під час розмови працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи вживав він спиртні напої, оскільки у нього ознаки сп`яніння відчувається запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 відповідає, що хай буде не вживав. Після чого працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотетсора Драгер, ОСОБА_1 відмовляється також відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Працівник поліції двічі запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після чого працівник поліції роз`яснює, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 та його знайомий чоловік, просять працівника поліції не складати протокол, оскільки ОСОБА_1 взагалі не повинен бути у м. Миколаєві, просять якось вирішити це питання. Пояснюють , що ОСОБА_1 військовий приїхав до м. Миколаєві на добу, хоча проживає в Миколаївської області, приїхав ОСОБА_1 30 хв. потому, їм потрібно поїхати до пр. Центрального, 71 в м. Миколаєві. Працівник поліції роз`яснює, що відповідно до ст.. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація їх розмови, також зазначає, на прохання ОСОБА_1 , що він сержант поліції Солодкий та роз`яснює, що заборонено керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 зазначає, що він не керував автомобілем, а просто сидів за кермом, а також він не порушував ПДР України. Після складання протоколу, працівник поліції зачитав ОСОБА_1 зміст протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що він не згоден з протоколом. Працівник поліції декілька разів запитує ОСОБА_1 , чи буде він писати пояснення у протоколі чи на окремому аркуші, ОСОБА_1 відповіді не надає. Після чого працівник поліції декілька разів пропонує ОСОБА_1 поставити свій підпис у протоколі та отримати копію протоколу, ОСОБА_1 зазначає, що не буде отримувати копію проколу, потім, що він не відмовляється отримати копію, але до працівника поліції не підходить, підпис в протоколі та інших документах не поставив. 
Щодо заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності доказів відеозапису керування, зазначаю наступне.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкремінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль стояв в нерухомому стані та будь-яких функцій водія останній не здійснював, спростовується поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на відеозапису з бодікамери правника поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пояснив, що він недавно на автомобілі приїхав до м. Миколаєва та був зупинений працівниками поліції.
До того ж, відеофіксація моменту керування транспортним засобом та його зупинки при складанні протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим доказом його вчинення, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.
Більш того, норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку фіксації факту керування порушником транспортними засобами, а тому ця обставина має доводитись за загальними вимогами щодо доказів (ст.251 КУпАП).
Отже, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі, а твердження захисників ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, розцінюю, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
Разом з тим, на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 , ані останнім, ані його захисниками не надано жодного доказу, що підтверджував би їх доводи викладені в поясненнях або спростовував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, протокол серії ЕПР1 №319664 від 04.05.025 складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395.
Наведені письмові докази і переглянутий відеозапис узгоджуються із змістом протоколу та не суперечать між собою.
Стосовно доводів адвоката щодо того, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з грубим порушенням норми ч. 3 ст. 266-1 КУпАП без залучення до огляду Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. 
Відповідно до приписів ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.
Отже, для військовослужбовців, які керують невійськовим транспортним засобом, застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, який проводять працівники Національної поліції.
Згідно відеозапису ОСОБА_1 хоча і повідомив працівників поліції про те, що він є військовослужбовцем, проте будь-яких доказів на підтвердження цього не надав, як і суду, лише 27.02.2026 адвокат ОСОБА_1 подав довідку, що останній отримав поранення та перебуває на лікуванні, на момент зупинення керував транспортним засобом, який не є військовим, про виконання ним бойового завдання, а також про виконання ним безпосередніх посадових обов`язків поза межами військової частини не повідомив, виключно зазначив про те, що він не повинен знаходиться в цей час в м. Миколаєві.
За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 266, 266-1 КУпАП та Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Закону України «Про дорожній рух» у їх невід`ємному зв`язку, а також те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 в час вчинення правопорушення виконував бойове завдання або безпосередні посадові обов`язки поза межами військової частини з використанням цивільного транспортного засобу, суд висновує про належне та правильне дотримання працівниками поліції вимог чинного КУпАП та вважає їх дії щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 законними. Підстав для виклику працівників військової служби правопорядку під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не було.
Щодо посилання захисника про безпідставність зупинення автомобіля ОСОБА_1 , та не повідомлення поліцейськими причини зупинки суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як, зокрема, запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування.
Згідно з абзацом 2 пункту 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2020 року № 573 (далі - Порядок) на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до п. 5 Порядку комендантська година та встановлення спеціального режиму світломаскування запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням або військовою адміністрацією (у разі її утворення).
Підпункт 4 пункту 16 Порядку визначає, що патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.
За розпорядженням Миколаївської обласної військової адміністрації станом на 04.05.2025 в Миколаївської області комендантська година діє щодня з 00:00 до 05:00 годин.
ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 04.05.2025 о 04:10 год. , тобто під час комендантської години.
Таким чином, суд дійшов висновку, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення положень ст. 256 КУпАП та Інструкції, судом не встановлено.
Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне, враховую, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення дорожнього руху та є небезпечним як для самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності так і для інших учасників дорожнього руху, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин встановлених судом, підтверджена в повному обсязі.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахуванням скоєного, враховуючи особу ОСОБА_1 та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: Миколаїв.ГУК/Микол.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA698999980313030106000014480, Код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) в дохід держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106). 
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя С.М. Афоніна