ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. Справа№ 910/15772/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Євсікова О.О. 
Алданової С.О. 

за участю секретаря судового засідання: Замай А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Данильченко О.О. (в режимі відеконференції) 
від відповідача-1: не з`явився 
від відповідача-2: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025
у справі №910/15772/25 (суддя Плотницька Н.Б.)
за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 
до 1. Приватного підприємства "Агропродопт" 
2. ОСОБА_1 
про стягнення коштів, 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи 

17.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" з вимогами до Приватного підприємства "Агропродопт" та ОСОБА_1 про стягнення 1 252 002,38 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами кредитного договору № 31429383-КД-2 від 21.10.2024 не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення наданих коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість по кредиту у розмірі 2 943 994,11 грн та заборгованість за процентами у розмірі 280 388,25 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачем 2 був укладений договір поруки № 31429383-ДП-2/1 від 21.10.2024, відповідно за якого поручитель поручається перед банком за виконання боржником основного зобов`язання за кредитним договором. З огляду на невиконання відповідачами зобов`язань, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 1 252 002,38 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 відкрито провадження у справі №910/15772/25, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову 

17.12.2025 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належать Приватному підприємству "Агропродопт".
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилався на те, що наразі існує очевидна небезпека відчуження майна іншим особам та заподіяння шкоди правам та інтересам стягувача - Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", оскільки Приватному підприємству "Агропродопт" може безперешкодно відчужувати власне майно, тому є підстави для забезпечення позову з метою не допустити подальше відчуження нерухомого майна та забезпечити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про вжиття заходів забезпечення позову суд відмовив.
Мотивуючи таке рішення, суд, з посиланням на ст.ст. 136, 137, 138 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що заявником не наведено достатніх, належних та допустимих обґрунтувань наявності обставин та відповідно необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. 
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог матеріального та процесуального права, обставини, які викладені в ухвалі, не відповідають дійсним обставинам справи.
Зокрема, скаржник посилається на те, що записи про обтяження нерухомого майна наразі відсутні у державних реєстрах, та вважає, що без забезпечення позову, існує очевидна, об`єктивна вірогідність того, що зазначене нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб близьких осіб відповідачів до ухвалення рішення, що матиме невідворотні наслідки для позивача, як стягувача. У зв`язку з цим апелянт вважає за потрібне просити суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на частину рухомого та нерухомого майна, що належить відповідачу, до набрання рішенням суду законної сили по цій справі, в межах ціни позову.

Позиція відповідача щодо апеляційної скарги

Відповідачі не скористались своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 визначено наступний склад колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Ходаківська І.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/15772/25. Постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали оскарження справи №910/15772/25 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 04.02.2026. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 28.01.2026 (включно). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 28.01.2026 (включно). Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2026, у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у відпустці, яка входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15772/25. 
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2026, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Євсіков О.О. 
Розгляд справи відкладався, зокрема до 02.03.2026.

Явка представників сторін

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Представники відповідачів в судове засідання 02.03.2026 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Зокрема, залучено судом до справи довідки про доставку електронного документа до їх електронних кабінетів. 
За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.
За змістом частини 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
За змістом ч. 1, 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а також пов`язаності такого заходу із предметом позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, з огляду на положення статей 13, 15, 74 ГПК України господарський суд має оцінити обґрунтованість як доводів заявника, так і аргументів іншої сторони щодо відсутності підстав і необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права відповідача або третіх осіб, а отже, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін та інших учасників судового процесу та яким саме чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх у межах одного цього судового провадження за його позовом, не звертаючись до суду ще раз, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.
Згідно матеріалів справи, спір виник щодо стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 2 943 994,11 грн та заборгованості за процентами у розмірі 280 388,25 грн.
Як вже зазначено, у заяві про забезпечення позову позивач просив:
- накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу-1, а саме: нежитлові будівлі, кадастровий номер: 3222210100:01:414:0009, площа 10,1094 га, адреса: Київська обл., Обухівський р., м. Кагарлик, вулиця Кагатна, будинок 13 Додаткові відомості: Нежитлова будівля (вагова) - В, загальна площа 34,7 кв.м.; Нежитлова будівля (вагова) - Г, загальна площа 23,1 кв.м.; Нежитлова будівля (вагова) - Д, загальна площа 30,6 кв.м.; Нежитлова будівля (заправочна станція) - К, загальна площа 12,8 кв.м.; Нежитлова будівля (ангар) - Л, загальна площа 496,9 кв.м.; Нежитлова будівля (трансформаторна підстанція) - М загальна площа 18,1 кв.м., прибудова - М1; Нежитлова будівля (цех механізації) - Н, загальна площа 943,3 кв.м.; Убиральня - О; колодязь - L1, вигрібна яма - L2, вигрібна яма - L3, свердловина L4, ворота - №1, ворота - №2, огорожа - №3, огорожа - №4; Покриття для перевалки зерна - І, Бурячна кагатного поля - ІІ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1759677032222 
- накласти арешт на рухоме майно, що належить відповідачу-1, а саме: шнек д 150, 00-000029, машину для пакування зерна ЗПМ-180, 00-000030, електрогенераторна установка 420 KVA-330 KWTI Brand: UZMAN, 00-000061, сушка М-819, 00-000062, теплообмінник повітряний, ВОТ-20000, 00062, ємність С-3000 Е, 00089, пробовідбірник полегшений списоподібний d50 (2,50 м.), марка Test( ручка унів. ф. 50), 00- 000108.
До заяви про забезпечення позову позивачем не додано жодних доказів, які підтверджують наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування виду забезпечення позову щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відносно відповідача-1. 
Тим самим заявник не підтверджує наявність достатньо обґрунтованого припущення, що незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову. Саме по собі посилання заявника на те, що зазначене нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, близьких осіб відповідачів до ухвалення рішення колегія суддів не приймає. 
Відтак, заявлені позивачем заходи забезпечення позову не стосуються виконання можливого судового рішення у межах заявлених позивачем в позовній заяві вимог, що свідчить про непов`язаність та неспівмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що заявником не наведено достатніх, належних та допустимих обґрунтувань наявності обставин та відповідно необхідності вжиття заходів забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції у цій частині колегія відхиляє, як необґрунтовані. 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що обрані позивачем заходи забезпечення позову не відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Інших доводів чи доказів які б слугували підставою для скасування ухвали скаржником не наведено.
Визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається. Заявником не наведено достатньо обґрунтовані доводи та фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, - 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/15772/25 залишити без змін. 
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст судового рішення складено та підписано, - 26.03.2026.

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова