13 квітня 2026 року Єдиний унікальний № 501/142/26 Провадження № 2/501/962/26

РІШЕННЯ
Іменем України
06 квітня 2026 року       м. Чорноморськ
Чорноморський міський суд Одеської області
у складі: головуючого Тордія Е.Н., секретаря судового засідання Дунаєвої Т.В.
номер справи № 501/142/26 провадження № 2/501/962/26

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 предмет та підстава позову про стягнення додаткових витрат на дитину, -
участь у справі приймали : позивач – ОСОБА_1 
відповідача ВКЗ – ОСОБА_2 
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад правовідносин. Позиція сторін.
19 січня 2026 року позивач звернулась до Чорноморського міського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог зазначає ,що з відповідачем перебувала в зареєстровано шлюбі він якого народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2014 року шлюб розірвано. Донька мешкає разом з позивачем. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки. Проте є додаткові витрати які вона понесла на утримання та виховання доньки за період з 04 серпня 2022 року по 14 травня 2025 року на навчання, лікування всього нею витрачено 85 787.00 грн. які вона просить стягнути з відповідача.
В судовому засіданні позивні вимоги підтримала свої вимоги та прохала їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні заперечував проти зчавлених вимог , надав до суду письмові заперечення в яких зазначив ,що на теперішний час він має переплату зі сплати аліментів на 99089.20 грн. Крім того за домовленістю з позивачем він сплачує додаткові витрати на картку доньки та компенсував додаткові витрати, як на лікування так і на розвиток дитини, тому вважає що позовні вимоги надумані та задоволенню не підлягають.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
04 лютого 2026 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Заперечень (заяв) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від сторін по справі не надходило.
02 лютого 2026 року відповідачем наданий відзив на позовні вимоги. 
16 лютого 2026 року позивачем подана відповідь на відзив на позовну заяву.
20 лютого2026 року відповідачем поданні відповідні заперечення на відзив.
26 березня 2026 року Чорноморським ВДВС Одеського району Одеської області до суду надіслана відповідь на запит щодо наявності заборгованості відповідача зі сплати аліментів.
27 березня 2026 року відповідачем надані додаткові пояснення щодо позовних вимог.
31 березня позивачем надані заперечення щодо додаткових пояснень відповідача.
Суд, вислухавши учасників удового процесу , дослідивши надані докази приймає наступне рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом. 
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 розірваний( а.с.7).
Згідно свідоцтва (серія НОМЕР_1 виданого 10 листопада 2009 року ВАЦС Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої відповідно вказано відповідно : ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ( а.с.8).
З наданих позивачем довідок та квитанції про сплату , вбачається ,що ОСОБА_3 відвідувала розвиткові навчальні заклади та проходила лікування , сплату за послуги яких здійснено ОСОБА_1 ( а.с.9-90).
З розрахунку заборгованості по аліментам наданому у виконавчому провадженні № 48846893 відкритому на підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області у цивільній справі 501/2020/15 заборгованість відсутня , переплата становить на 99089.20 грн. на 23 березня 2026 року 89924.20 грн.( а.с.101-107 144-145)
Надані відповідачем квитанції засвідчують факт перерахування додаткових коштів на картковий рахунок ОСОБА_3 на загальну суму 107 500.00 грн.( а.с.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями ст.ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (ст. 180, 183 Сімейного кодексу України); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (ст. 185 Сімейного кодексу України ); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (ст. 193 Сімейного кодексу України); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (ст. 198 Сімейного кодексу України) .
Згідно із ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, виходячи з аналізу ст. 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. 
Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17 зроблено висновок, що «Сімейного кодексу України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.
Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. 
При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. 
Згідно із ч.1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. 
За ч.2 ст. 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».
Згідно досліджених в судовому засіданні доказів , у тому числі переписка між сторонами , надані відповідачем квитанції щодо сплати додаткових витрат встановлено ,що сторони домовились про перерахування відповідачем грошових переказів на додаткові витрати дитини, які були сплачені на загальну суму 107 500.00 грн. 
Суд критично ставиться до тверджень позивача про понесення нею додаткових витрат на навчання дитини, лікування оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами що нею не отримані переказані відповідачем грошові кошти. Посилання на той факт ,що не гроші безпосередньо дитини не можуть бути взяті до уваги , оскільки саме про такий спосіб сторони домовились. Доказів того, що позивач намагалася узгодити з відповідачем іншій спосіб надання додаткових витрат на утримання дитини , а відповідач свідомо ухилявся від цього, матеріали справи не містять.
Висновок суду.
Оцінивши надані докази у їх сукупності суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Судові витрати.
Пунктом 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено ,що позивачі звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх інстанціях - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір залишається за рахунок держави.

На підставі ст.ст.4,10,12,13,19,81,141, 259,263,265,268,354 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 181,183 Сімейного кодексу Суд -      
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину залишити -без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2  ,   ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , відомості про місце роботи відсутні, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . 

Головуючий