Справа № 466/5337/25
Провадження № 2-о/466/37/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.
присяжних Коваля П.М.
Філіпович Т.А.
при секретарі Свиті А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою адвоката Янчака Павла Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , заінтересована особа – Шевченківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про оголошення фізичної особи померлою,-
встановив :
04 червня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Янчак Павло Олександрович, який представляє інтереси ОСОБА_1 , заінтересована особа – Шевченківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, у якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - померлим.
В обґрунтування заяви покликається на те, що Відділом поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019140090004004 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, відомості про яке 28.11.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з зникненням ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ). Зниклий ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , братом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та внуком ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , спадкоємці першої черги відсутні. Зазначає, що знаходиться в розшуку як безвісти зниклий, а ОСОБА_1 є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Зазначає, що у ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, скеровано ряд запитів з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 , однак протягом більше ніж останніх 5 років, місце знаходження ОСОБА_2 є невідомим, такий на зв`язок не виходить, будь-які спроби розшукати його не виявились успішними. Відтак, є об`єктивні причини вважати, що така фізична особа є померлою. Оскільки, ОСОБА_2 за місцем проживання відсутній, місцезнаходження останнього невідоме, заявник не може вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном квартирою у АДРЕСА_1 , в тому числі на даний момент не може претендувати на спадщину, бо така не є відкритою, що порушує законні права та інтереси заявника.
Представник заявника ОСОБА_5 надіслав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони заявника, заяву підтримав у повному обсязі, просив таку задовольнити з підстав викладених у ній.
Представник заінтересованої особи - Шевченківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області у судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , братом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 та онуком ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 . 
Оголошення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав як власника частини квартири, другим співвласником якого є ОСОБА_2 , оскільки вона є спадкоємцем другої черги, спадкоємці першої черги відсутні. 
Відділом поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019140090004004 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, відомості про яке 28.11.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з зникненням ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ). В ході досудового розслідування встановлено, що 28.11.2019 до Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_7 , яка просить розшукати її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 27.11.2019 приблизно о 14:30 год. вийшов з дому та повідомив, що направляється у Шевченківську районну адміністрацію м. Львова, проте до теперішнього часу не повернувся, місце перебування останнього невідоме. ОСОБА_1 є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно відповіді відділу поліції від 27.04.2023 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в розшуку як безвісти зниклий. 
У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, скеровано ряд запитів з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 . 
Згідно відповіді ГУ ДМС України, за наявними обліками управління з питань ідентифікації та паспортизації та реєстрації та відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 23.06.2003 за адресою АДРЕСА_1 . Документований паспортом громадянина України серії 
НОМЕР_5 виданого 23.06.2003 Шевченківським РВ УМВС України у Львівській області. 
Паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався. З заявою щодо оформлення (зміни) паспорта громадянина України ОСОБА_2 до ГУДМС України у Львівській області не звертався. 
Відповідно до відповіді Департаменту гуманітарної політики Управління охорони здоров`я України Львівської міської ради, зокрема ОСОБА_8 в лікувально- профілактичних закладах, підпорядкованих Управлінню охорони здоров`я Львівської міської ради, а саме: комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», комунальному некомерційному підприємстві «Львівська 1 міська клінічна лікарня ім. Князя Лева», комунальному некомерційному підприємстві «3 міська клінічна лікарня м. Львова», КНП «4 МКЛ м. Львова», КНП «5 МКЛ м. Львова», КНП «8 МКЛ м. Львова», КНП «Десята міська лікарня м. Львова», КНП «1 міська поліклініка м.Львова», КНП «2 МП м. Львова», КНП «3 МП м. Львова», КНП «4 МП м. Львова», КНП «6 МП м. Львова», КНП «5 міська клінічна поліклініка м. Львова», на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у період з 01.01.2019 року по травень 2020 не перебував. 
Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», що функціонує відповідно до положення про цю базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 №614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26,10,2022 за №1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 27.11.2019 по 18.03.2025 в Базі даних не виявлено. 
Згідно відповіді Львівського обласного центру зайнятості ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , на обліку як безробітний у Львівській філії Львівського обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості України упродовж 2019-2024 років не перебував. 
Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 15.04.2025 року, що згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутня інформація про призов на військову службу під час мобілізації громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншою інформацією ІНФОРМАЦІЯ_6 не володіє. 
Відповідно до рапорту о/у СКП ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області капітана поліції Яремко Н. повідомлено, що в ході виконання доручення про розшук особи, було заведено ОРС «Розшук» за №4020103 від 06.12.2019, та здійснено всі можливі заходи для встановлення місце знаходження гр. ОСОБА_2 , однак позитивного результату не отримано. По даний час ОСОБА_2 перебуває в реєстрі зниклих громадян та 
розшукується. 
Згідно з інформаційно-комунікаційної системи ДПС України станом на 03.09.2025 встановлено, що гр. ОСОБА_2 не перебуває на податковому обліку як фізична особа – підприємець в Головному управлінні ДПС у Львівській області.
Оскільки місце знаходження ОСОБА_2 протягом більш ніж останніх 5 років є невідомим, такий на зв`язок не виходить, відтак на думку сторони заявника є об`єктивні причини вважати, що така фізична особа є померлою. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.
Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
Вказаний висновок висловлено в постанові ВС від 07.07.2021 у справі № 390/1443/19-ц.
Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц.
У постанові від 7 листопада 2023 року у справі № 607/159/23 КЦС Верховний Суд акцентував на тому, що в суду наявне саме право, а не обов`язок оголосити особу померлою за умови відсутності в місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років, на що прямо вказує ч. 1ст. 46 ЦК України. При розгляді справ цієї категорії судам необхідно, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення надалі негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц.
За правилами доказування, визначеними ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Суд зазначає, що заявником не надано будь-яких доказів в розумінні ст.306 ЦПК України в обґрунтування обставин, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Так, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо б було зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 .
Подана на розгляд суду заява про оголошення фізичної особи померлою, не містить викладу жодних обставин, що загрожували б їй смертю, або обставин, що давали б підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Під час судового розгляду, жодна із цих обставин не підтверджується перед судом реальним фактом, або рядом подій які мали б в кінцевому результаті такі наслідки.
У заяві до суду лише констатовано факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 , але жодним чином не доведено можливі припущення про його смерть.
При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, які дають юридичну підставу суду припускати смерть такої особи.
В даній справі відсутня як достовірна інформація, так і припущення, згідно яких судом можливим було б зробити висновок про смерть ОСОБА_2 .
Оголошення у розшук ОСОБА_2 правоохоронними органами, здійснення вищезазначених запитів, самі по собі за відсутності інших даних, не є достатніми доказами для оголошення його померлим, оскільки такі дані не дають змогу встановити обставини, що загрожували смертю останнього, чи давали б підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку.
Сам по собі факт не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації протягом тривалого часу та фактична відсутність відомостей про його місце перебування у заявника, враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, не є безумовною підставою для визнання такої особи померлою.
Суд звертає увагу, що розшукові дії щодо ОСОБА_2 в межах кримінального провадження №12019140090004004 ще тривають, та є ще не завершеними, кримінальне провадження не закрито.
Отже, за встановлених обставин, не вичерпано всі можливі заходи для одержання відомостей про місце перебування ОСОБА_2 .
Суд вказує, що оголошення особи померлою проводиться судом у порядку, аналогічному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою.
Відтак, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини у контексті з`ясованих судом обставин справи, які не вказують безпосередньо на наявність підстав вважати ОСОБА_2 померлим чи таким, що пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд вважає, що оголошення особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраною заявником, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.
Таким чином, оскільки заявник не надав суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження обставин, що давали б суду підставу припускати смерть ОСОБА_2 або обставини, що загрожували смертю цій фізичній особі, а тому суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відсутні.
Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 306 ЦПК України, суд
ухвалив:
у задоволенні заяви адвоката Янчака Павла Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , проживаючої за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Нижня Стинава, заінтересована особа – Шевченківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ЄДРПОУ: 33286099, місцезнаходження: м. Львів, вул. Котлярська, 6 про оголошення фізичної особи померлою – відмовити.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Єзерський Р.Б.

Присяжні: Коваль П.М.

Філіпович Т.А.