Номер провадження: 22-ц/813/3801/26 
Справа № 522/8738/23
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Приватне підприємство «КК «КОІН», 
третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «П`ЄР», 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «КК «КОІН» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 травня 2025 року у складі судді Науменко А.В., 
встановив:
2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог
У травні 2023 року,  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного підприємства «КК «КОІН», третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «П`ЄР» про визнання договорів не дійсними, в якому просив: визнати недійсним договір від 25.10.2021 про надання послуг, укладений між ОСОБА_1 та ПП «КК КОІН»; визнати недійсним договір від 25.10.2021 про відшкодування комунальних витрат, укладений між ОСОБА_1 та ПП «КК КОІН». 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувальні договори слід визнати недійсними, оскільки під час укладання договір було порушено порядок укладання даних договорів, який передбачений Законом України «Про житлово-комунальні послуги», позивач не є особою, яка мала право підписувати дані договори, договір про надання послуг за своїм змістом не відповідає Типовому договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідач не мав право укладати з позивачем ні договір про надання послуг, ні договір про відшкодування комунальних витрат, оскільки не управителем.

Позиція відповідача та третьої особи в суді першої інстанції
У відзиві на позовну заяву, Приватне підприємство «КК «КОІН» заперечувало проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та в обґрунтування своїх заперечень послався на ст. 6 ЦК України, як підставу укладання між позивачем та відповідачем договору про надання послуг, а також на ту обставину, що в одному багатоквартирному будинку може буди одразу два управителя, один надає співвласниками послуги з управління багатоквартирного будинку, а другий – виступає перед співвласником посередником з виробниками комунальних послуг. 
У письмових поясненнях, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «П`ЄР» позовні вимоги позивача підтримало у повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08 травня 2025 року позовну заяву  ОСОБА_1 задоволено: визнано недійсним договір від 25.10.2021 про надання послуг, укладений між ОСОБА_1 та ПП «КК КОІН»; визнано недійсним договір від 25.10.2021 про відшкодування комунальних витрат, укладений між ОСОБА_1 та ПП «КК КОІН»; стягнуто з ПП «КК КОІН» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн. 
Рішення суду мотивоване тим, що оскільки відповідач не укладав з виробниками комунальних послуг жодних договорів колективного споживання комунальних послуг, відповідача не було обрано на загальних зборах співвласників управителем багатоквартирного будинку, та відповідач не надав суду докази, що відповідач був організатором загальних зборів співвласників, відповідач не мав право укладати з позивачем спірний договір про відшкодування комунальних витрат та договір про надання послуг. Суд першої інстанції також вказав, що виходячи з предмету спору та доказування, ним не досліджувались обставини та не надавалась оцінка тим фактам, що спірні договори фактично виконувались сторонами.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ПП «КК КОІН» подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 травня 2025 року та ухвалити нове рішення про відмову в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, щостаном на 25.10.2021 коли укладались договір про надання послуг та договір про відшкодування комунальних витрат між ПП «КК «КОІН» та ОСОБА_1 не було утворено ОСББ «П`ЄР», а тому вказані договори від 25.10.2021 були укладені саме з фізичною особою індивідуально, за вільним волевиявленням сторін. ОСОБА_1 не довела обґрунтованості її позовних вимог, не надала належних, допустимих та достатніх доказів того, що укладення договору відбулося шляхом примусу, обману, тощо. Позивач не довела достатніми доказами, що умовами оспорюваного договору порушуються її права. Вказаний договір добровільно було підписано сторонами по справі, що свідчить про досягнення між сторонами згоди щодо його істотних умов. Позивачкою не надано доказів на підтвердження її посилань, а доказування не може ґрунтуватись на думках та припущеннях позивача. 
Доводи скарги також мотивовані тим, що ОСОБА_1 не доведено в чому саме полягає порушення її прав зі сторони ПП «КК «КОІН». При укладанні договорів про надання послуг від 25.10.2021 №б/н та про відшкодування комунальних витрат від 25.10.2021 №б/н були дотримані всі вимоги, встановлені ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину. ОСОБА_1 власноруч підписано зазначені вище договори, до неї не було застосовано жодного тиску, примусу чи обману при їх укладанні. ПП «КК «КОІН» надавало та надає житлово – комунальні послуги у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 . Доказів на підтвердження надання послуг ОСББ «П`ЄР», зокрема і у 2021-2022рр. або ненадання послуг ПП «КК «КОІН», позивачем не надано. ОСОБА_1 жодного разу не зверталась до ПП «КК «КОІН» із заявою про неотримання послуги або отримання послуги неналежної якості, а тому не надала до суду відповідно до ст.ст. 77-80 ЦІК України належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу неотримання послуг від ПП «КК «КОІН», котрим, в даному випадку, є належним чином оформлений акт-претензія. Натомість, саме Позивач, частково виконуючи свої договірні зобов`язання та сплачуючи отримані житлово-комунальні послуги, визнала факт того, що між нею та ПП «КК КОІН» 25.10.2021 були укладені Договір про надання послуг N? б/н від 25.10.2021 та Договір N? б/н від 25.10.2021 про відшкодування комунальних витрат, факт їх дійсності, та факт надання послуг ПП «КК «КОІН» та їх отримання позивачкою. ОСОБА_1 частково здійснювала оплату за отримані послуги за договорами, що підтверджує визнання нею факту укладення договорів, їх дійсність, надання позивачу послуг відповідачем та обов`язку позивача оплачувати надані послуги. 

Позиція позивача та третьої особи в суді апеляційної інстанції
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 та ОСББ «П`ЄР», не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції 
В судове засідання, призначене на 05.03.2026 з`явилися представник ПП «КК «КОІН» - Чумаченко С.О.
Пацюк О.В. та представник ОСББ «П`ЄР» до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПП «КК «КОІН» підлягає задоволенню. 

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин
Встановлено, що ОСОБА_1 з 05.11.2021 є власником квартири АДРЕСА_2 . 
25.10.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг.
Згідно пункту 1.1. Договору про надання послуг, предметом цього Договору є надання послуг, які передбачені у п. 1.2. цього Договору для забезпечення належної експлуатації комплексу ЖК «PIERRE» за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник своєчасно оплачувати витрати пов`язані із наданням таких послуг у строк та на умовах у відповідності до цього Договору.
Відповідно до пункту 1.2. Договору про надання послуг, Виконавець (Управитель) забезпечує надання наступного комплексу послуг:
1.2.1. - механізоване та ручне прибирання прибудинкової території Об`єкта;
- прибирання сходових кліток, пожежних переходів, підтримання в належному санітарному та технічному стані конструктивних елементів будинку Об`єкта;
- прибирання технічних приміщень та покрівлі Об`єкта;
-технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем Об`єкта (систем холодного водопостачання та водовідведення, зливових каналізацій, дощових стоків);
- технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших внутрішньобудинкових мереж Об`єкта;
- прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами Об`єкта;
- поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем холодного водопостачания та водовідведення, зливової каналізації, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на закріпленій у встановленому порядку прибудинкової території Об`єкта;
- поточний ремонт мереж електропостачання и електрообладнання, а також
інших інженерних систем Об`єкта;
- обслуговування інженерних вузлів насосної, автоматизованих систем.
1.2.2. - забезпечення контролю доступу на територію комплексу, до зони паркування/стоянки транспортних засобів;
1.2.3. - забезпечення вивезення сміття, твердих побутових відходів;
- обслуговування автоматизованих систем управління Об`єктом, серверна, відео системи, систем протипожежної автоматики і димовидалення, тощо;
-забезпечення технічного обслуговування ліфтового господарства Об`єкта.
1.2.4. - комплексне обслуговування зони паркування (користувачів паркомісць).
Згідно із пунктом 3.1. Договору про надання послуг, ціна Послуги розраховується на місяць з розрахунку за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у Об`єкті, яке перебуває у користуванні Замовника (Споживача) у тому числі: ціна послуги, що передбачені п. 1.2.1. даного Договору – 13,50 грн/1м.кв.; ціна послуги, що передбачені п. 1.2.2. даного Договору – 7,23 грн/1м.кв.; ціна послуги, що передбачені п. 1.2.3. даного Договору – 1,71 грн/1м.кв.; ціна послуги, що передбачені п. 1.2.4. даного Договору – 350 грн.
Згідно із пунктом 3.3. Договору про надання послуг, у разі зміни протягом строку дії Договору обсягів окремих витрат, пов`язаних із наданням послуг передбачених п.1.2. даного Договору, які не залежать від Виконавця (Управителя), зокрема збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін і тарифів на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, може провезтися перерахування ціни послуг шляхом коригування лише тих складових частин, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення.
Згідно із пунктом 3.4. Договору про надання послуг, ціна послуги може бути змінена в односторонньому порядку Виконавцем за умови настання подій передбачених п.3.3. з обов?язковим інформуванням Замовника (Споживача) про перелік, обсяг, кількість послуг та калькуляцію. Про такі зміни Замовник (Споживач) повідомляється не менш ніж за 15 календарних днів до введення їх у дію. Нарахування та сплата послуг здійснюється за змінено калькуляцією без внесення відповідних змін до даного Договору.
Згідно із пунктом 3.5. Договору про надання послуг, (Споживач), відшкодовує Виконавцю (Управителю) експлуатаційні витрати по забезпеченню постачання електроенергії та водовідведення, пропорційно зі всіма співвласниками.
Згідно пункту 6.1. Договору, цей договір набирає чинності з моменту його укладання та вважається укладеним строком на три роки. Якщо за два місяця до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не повідомить письмово іншу Сторону про розірвання цього Договору, цей Договір вважається пролонгованим на наступний тотожній строк.
Згідно договору про відшкодування комунальних витрат від 21.10.2021 року позивач зобов`язується відшкодовувати відповідачу комунальні витрати по забезпеченню постачання електроенергії, холодної води та водовідведення, газу та технічне обслуговування мереж газопроводу приміщення №39, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Загальна кількість забезпеченої електроенергії та холодної води фіксується у реєстрі обліку показників приладів, зазначається у платіжних документах щомісячно, згідно з персональними показниками приладів обліку. Вартість технічного обслуговування мереж газорозподільної системи їх розподіляється пропорційно між співвласниками.
Вартість забезпеченої електроенергії, холодної води та послуг з водовідведення зазначається у платіжних документах та дорівнює тарифам, що затверджені постановами Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).
За своїм змістом договір про надання послуг, який укладено між позивачем та відповідачем є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки, згідно з п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі
Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що при підписанні спірних договорів її запевнили, що це є типовими договорами, які підписують усі мешканці будинку, що дані договори стосуються конкретної квартири і що вони є типовими.
Однак, на думку позивачки, спірні договори слід визнати недійсними, оскільки вони не відповідають приписам Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», та були укладені без рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Договір від 25 жовтня 2021 року, укладений між ПП «КК «КОІН» та ОСОБА_1 про надання послуг, не відповідає вимогам Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. №712, чим порушує права та інтереси позивача, співвласника будинку, щодо якості надання послуг з управління будинком.
Заперечуючи проти позовних вимог, представник ПП «КК «КОІН» зазначив, що 07 вересня 2021 року між ТОВ «АПК Менеджмент» та ПП «КК «КОІН» було укладено договір компенсації експлуатаційних витрат, за умовами якого будинок АДРЕСА_1 передається на баланс позивача за актом приймання-передачі і позивач компенсує забудовнику експлуатаційні витрати.
В той же день, тобто 07 вересня 2021 року вищевказаний будинок було передано на баланс ПП «КК «КОІН», що підтверджується актом приймання-передачі житлового багатоквартирного будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (т.1, а.с.76-77).
Позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 . 
25 жовтня 2021 року між ПП «КК «КОІН» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг, за яким виконавець (управитель) зобов`язується надавати послуги, передбачені п. 1.2. цього Договору для забезпечення належної експлуатації комплексу ЖК «П`єр», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник (позивач) своєчасно оплачувати витрати, пов`язані із наданням таких послуг у розмірі та на умовах договору.
Крім того, 25 жовтня 2021 року між ПП «КК «КОІН» та ОСОБА_1 було укладено договір про відшкодування комунальних витрат, за яким позивачка ОСОБА_1 зобов`язується відшкодовувати відповідачу – ПП «КК «КОІН» комунальні витрати по забезпеченню постачання електроенергії, холодної води та водовідведення, газу та технічне обслуговування мереж газопроводу приміщення № 39 в будинку АДРЕСА_1 .
Рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , затвердженим протоколом № 1 від 17.09.2022, було створено ОСББ «П`ЄР», державна реєстрація якого відбулась 21.09.2022 (т.1, а.с114).
Таким чином, станом на 25.10.2021, коли укладались договір про надання послуг та договір про відшкодування комунальних витрат між ПП «КК «КОІН» та ОСОБА_1 , ОСББ «П`єр» не було утворено, а тому вказані спірні договори від 25.10.2021 були укладені саме з фізичною особою індивідуально, за вільним волевиявленням сторін.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення та визнаючи спірні договори недійсними, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, яким є ПП «КК «КОІН» не мав права на укладення спірних договорів з позивачкою ОСОБА_1 .
Однак, колегія суддів зазначає, що позивачка ОСОБА_1 , укладаючи 25.10.2021 оспорювані договори, була вільним в своєму волевиявленні щодо їх укладення, вибору контрагента та визначенні умов договору. 
Матеріали справи не мають доказів протилежного і позивачкою ці обставини не є доведеними. Посилання позивача на те, що вона фактично була введена в оману відповідачем під час підписання спірних договорів щодо їх змісту, а також тим, що представник ПП «КК «КОІН» неправомірно запевнив її, що ці договори є типовими договорами, які підписують усі мешканці будинку, також є безпідставним і не підтверджуються наявними у справі доказами.
Більше того, матеріали справи не мають доказів того, що укладення спірних договорів відбулось шляхом примусу, обману, тощо, а також того, що умовами спірних договорів порушуються права позивачки ОСОБА_1 .
Колегія суддів зазначає, що вказані спірні договори добровільно були підписані сторонами по справі, що свідчить про досягнення між сторонами згоди щодо всіх їх істотних умов, а відповідно до ч. 6 ст. ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на думках та припущеннях позивача.
Також є безпідставними твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що спірні договори слід визнати недійсними, оскільки вони не відповідають приписам Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», так як вони були укладені без рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , тобто не відповідають вимогам Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня року №9712, що в свою чергу порушує права та інтереси позивача як співвласника будинку, щодо якості надання послуг з управління будинком.
Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що за змістом ст. 4 ЦК України для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Тлумачення статей 15, 16 ЦК України свідчать про те, що недійсність правочину, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
Таких правових позицій дотримується Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постановах по справам № 638/2304/17 від 05.09.2019 р., № 761/26815/17 від 27.01.2020 р. Верховний Суд зазначив, що по своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.
Крім того, Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у Постанові від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17 зазначила, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Верховний Суд у Постанові від 27 травня 2021 року у справі № 910/8072/20 виклав висновок, що при вирішенні позову про визнання недійсним договору враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.
Колегія суддів також зазначає, що при укладанні спірних договорів про надання послуг від 25.10.2021, б/н, та про відшкодування комунальних витрат від 26.10.2021, б/н, були дотримані всі вимоги, встановлені ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, оскільки волевиявлення обох сторін за даними договорами було вільним та відповідало їх внутрішній волі, зміст договорів не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, сторони за вищезгаданими договорами мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, договори вчинені у встановленій законом формі, власноруч підписані позивачкою ОСОБА_1 , без будь-якого тиску, примусу чи обману при їх укладанні.
З цих підстав, колегія суддів зазначає, що за змістом ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України, викладеною у постанові від 08.11.2023 у справі № 932/4044/22 визначено, що принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге: можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
У відповідності до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Проте, як було вказано вище, належних і допустимих доказів порушення прав позивача ОСОБА_1 зі сторони відповідача ПП «КК «КОІН» не надано. 
Також позивачкою ОСОБА_1 не надано доказів того, що між ним та іншим виконавцем послуг були укладені договори на надання послуг, зокрема у 2021-2022 роках.
Колегія суддів зазначає, що особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління врегульовано Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417- VІІІ (далі - Закон № 417-VІІІ).
Відповідно до п.п. 5, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VІІІ визначено, що співвласник багатоквартирного будинку - це власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управитель багатоквартирного будинку - це фізична особа підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Крім того, ч. 1 ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Проте, як було вказано вище, станом на 25.10.2021, тобто на день укладання ПП «КК «КОІН» та ОСОБА_1 договорів про надання послуг та про відшкодування комунальних витрат із власником квартири АДРЕСА_2 , ОСББ «П`єр» створено не було, а тому збори співвласників не проводились і не могли бути проведені у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності необхідної кількості площі (для кворуму).
Таким чином, колегія суддів зазначає, що між позивачем та відповідачем склалися правовідносини, що витікають із договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами.
При цьому слід зазначити, що відносини, що виникають у процесі надання послуг з управління багатоквартирним будинком, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189- VІІІ (далі - Закон № 2189- VІІІ).
За визначенням ст. 5 Закону № 2189- VІІІ до житлово-комунальних послуг належать:
житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, що включає в себе забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; - інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач)(частина перша статті 12, пункт 1 частини другої статті 8 Закону).
Враховуючи, що утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є об`єктивно безперервним процесом, то ставити його в залежність від рішення загальних зборів співвласників є порушенням прав та інтересів самих співвласників, як окремих власників майна цього будинку.
Колегія суддів також зазначає, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 по справі № 916/584/23, якою рішення Господарського суду Одеської області від 27.07.2023, залишено без змін, в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСББ «П`єр» до ПП «КК «КОІН» про визнання договорів припиненими (т.1, а.с.80-100). 
Зокрема, частина позовних вимог в цій справі полягала у визнанні припиненими договорів, які були укладені між ПП «КК «КОІН» та співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 листопада 2022, в тому числі, договору про надання послуг від 25.10.2021 та договору про відшкодування комунальних витрат від 25.10.2021, укладених між ПП «КК «КОІН» та ОСОБА_1 , яких і стосується позов у цій справі.
Цим же рішенням було встановлено, що відповідно до укладеного між ТОВ «АПК Менеджмент», ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО» (замовником будівництва) та ПП «КК «КОІН» (управителем) Договором компенсації експлуатаційних витрат від 07.09.2021, ПП «КК «КОІН» Є управителем багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Колегія суддів зазначає, що позивачка ОСОБА_1 жодного разу не зверталася до ПП «КК «Коін» із заявою про неотримання послуги або отримання послуги неналежної якості, а тому не надала до суду відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу неотримання послуг від ПП «КК «КОІН».
Натомість, саме позивачка ОСОБА_1 , частково виконуючи свої договірні зобов`язання та сплачуючи отримані житлово-комунальні послуги, визнавала факт того, що між нею та ПП «КК «КОІН» 25.10.2021 були укладені: Договір про надання послуг № б/н від 25.10.2021 та Договір № б/н від 25.10.2021 про відшкодування комунальних витрат, факт їх дійсності, та факт надання послуг ПП «КК «КОІН» та їх отримання позивачем.
Більше того, позивачка ОСОБА_1 частково здійснювала оплату за отримані послуги за вищевказаними договорами, та оплатила на користь ПП «КК «КОІН» вартість комунальних послуг у загальному розмірі 4760,37 грн., а саме: 23.11.2021 у розмірі 1000,00 грн., 25.11.2021 у розмірі 465,12 грн., 19.12.2021 у розмірі 1659,80 грн., 19.01.2022 у розмірі 1635,45 грн.
Зазначені обставини підтверджують визнання позивачкою ОСОБА_1 факту укладення договорів, їх дійсність, надання позивачці послуг відповідачем та обов`язку позивача оплачувати надані послуги.
Згідно виписки з банківського рахунку ПП «КК «КОІН» за період з 01.01.2021 по 22.05.2023 останньою неодноразово сплачувались платежі на користь ТОВ «АПК МЕНЕДЖМЕНТ» (т.2, а.с.28-33).
Із матеріалів справи вбачається, що виконавець, яким є ПП «КК «КОІН», відповідно до пункту 1.2. Договору про надання послуг від 25.10.2021 (т.1, а.с.10), забезпечив позивачці ОСОБА_1 наступний комплекс послуг:
механізоване та ручне прибирання прибудинкової території багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 
прибирання сходових кліток, пожежних переходів, підтримання в належному санітарному та технічному стані конструктивних елементів вищевказаного багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 
прибирання технічних приміщень та покрівлі вищевказаного багатоквартирного будинку;
технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем вищевказаного багатоквартирного будинку (систем холодного водопостачання та водовідведення, зливових каналізацій, дощових стоків); 
технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших внутрішньобудинкових мереж вищевказаного багатоквартирного будинку; 
прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами вищевказаного багатоквартирного будинку;
поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, зливової каналізації, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на закріпленій у встановленому порядку прибудинкової території вищевказаного багатоквартирного будинку; 
поточний ремонт мереж електропостачання і електрообладнання, а також інших інженерних систем, обслуговування інженерних вузлів насосної, автоматизованих систем вищевказаного багатоквартирного будинку; 
забезпечення контролю доступу на територію комплексу, до зони паркування/ стоянки транспортних засобів;
забезпечення вивезення сміття, твердих побутових відходів; обслуговування автоматизованих систем управління, серверних відеосистем, систем протипожежної автоматики і димовидалення, тощо; 
забезпечення технічного обслуговування ліфтового господарства вищевказаного багатоквартирного будинку.
комплексне обслуговування зони паркування (користувачів паркомісць).
Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «КК «КОІН», третя особа: ОСББ «П`ЄР», про визнання договорів недійсними слід відмовити. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПП «КК «КОІН» є доведеною, а тому вона підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . 

Розподіл судових витрат 
Відповідно до ст. 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ПП «КК «КОІН» сплачено судовий збір в сумі 3220,80 грн., які підлягають стягненню з позивачки на його користь. 

Порядок та строк касаційного оскарження
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «КК «КОІН»задовольнити.
Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 травня 2025 року скасувати, ухвалити нове.
В задоволенні позову   ОСОБА_1 до Приватного підприємства «КК «КОІН» третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «П`ЄР» про визнання договорів недійсними - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «КК «КОІН» судові витрати в розмірі 3220,80 грн
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 20.03.2026

Головуючий       Є.С. Сєвєрова

Судді:        Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова