ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/9676/24 пров. № А/857/5592/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Кухтея Р.В., Матковської З.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року (суддя – Кравців О.Р., час ухвалення – не вказаний, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного рішення – не зазначена), 
в адміністративній справі №380/9676/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району, Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , 
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, 

встановив: 

У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України в особі Комісії контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі – відповідач), в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, яке оформлене протоколом №223 від 26.12.2023, про розподіл квартир для постійного проживання в будинку АДРЕСА_1 ; 2) визнати за позивачем та членами його сім`ї право бути забезпеченим житлом для постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до розподілу квартир для постійного проживання в порядку черговості квартирного обліку у в/ч НОМЕР_3 . 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 залучено до участі у справі третіх осіб які не заявляються самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Самбірську квартирно-експлуатаційну частину району (далі – третя особа 4), Військову частину НОМЕР_1 (далі – третя особа 5), Військову частину НОМЕР_2 (далі – третя особа 6). 
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_1 та Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району, кожен зокрема подали до суду окремі письмові пояснення, в яких повністю погодилися із доводами викладеними у відзиві на позовну заяву. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що станом на 04.12.2023 (коли приймалось рішення житлової комісії Стрийського гарнізону) від позивача не надійшли документи для формування облікової житлової справи, під час прийняття рішення житловою комісією Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не був включений в розподіл жилих приміщень для постійного проживання у Стрийському гарнізоні, тому Самбірська КЕЧ району не готувала список надання житлової площі для постійного проживання. Звертає увагу апелянт на те, що у разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла, воно підлягає новому розподілу у встановленому Інструкцією №380 порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного користування. На думку апелянта, встановивши, що розподіл житла проведено не у порядку черговості відповідач зобов`язаний був прийняти рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла для осіб, які включені до списку у порядку черговості. Також вказує апелянт на те, що судом не було досліджено доказів щодо ознайомлення позивача з рішеннями житлової комісії та командира Військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії Стрийського гарнізону, начальника Стрийського гарнізону та Самбірської КЕЧ району. Зазначає апелянт, що про існування перелічених рішень позивачу стало відомо після отримання оскаржуваного рішення суду, тому він був позбавлений можливості оскаржувати ці рішення. Також вважає апелянт, що Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями діяла протиправно, не виконала поставлені перед нею обов`язки та позбавила позивача права бути учасником правовідносин з розподілу житлової площі у будинку АДРЕСА_1 . Наголошує апелянт на перебуванні позивача у списку черговості на отримання житла, а тому безпідставності невключення його до списку розподілу. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі 380/9676/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Відповідач, третя особа-5 та третя особа-4 подали кожен окремі відзиви на апеляційну скаргу, у яких просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, залишивши без змін оскаржене рішення суду. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. 
Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 перебуває з 1995 року на обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов (далі – квартирний облік) у Військовій частині НОМЕР_1 Стрийського гарнізону зі складом сім`ї 3 особи: ( ОСОБА_1 (1966 р.н.), дружина ОСОБА_2 (1969 р.н.), донька ОСОБА_5 (1989 р.н.). 
У черзі в загальному (узагальненому) списку Стрийського гарнізону позивач перебуває під №2, у пільговому списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у Військовій частині НОМЕР_1 (як ветеран Збройних сил України) – №1. 
06.12.2023 позивач подав до житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 заяву, до якої долучив документи для формування житлової справи. Заява із долученими документами отримана посадовою особою Військової частини НОМЕР_1 06.12.2023 (а.с.58). 
За результати наданих Самбірською КЕЧ району житлових справ військовослужбовців до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями провела засідання та прийняла рішення, оформлене протоколом №223 від 26.12.2023, про розподіл квартир в будинку АДРЕСА_1 (а.с.46-56). 
Вважаючи протиправним рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до положень статті 12 Закону України “Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-XII (далі – Закон №2011-ХІІ) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац 1 пункту 1). 
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. 
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац 4 пункту 1). 
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла (абзац 1 пункту 9). 
Відповідно до частини 1 статті 40 Житлового кодексу Української РСР (далі – Житловий кодекс) громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. 
Згідно з положеннями статті 43 Житлового кодексу громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. 
Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. 
З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. 
Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). 
Законодавством України окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік. 
Судом першої інстанції вірно враховано, що механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінетів Міністрів України 03.08.2006 №1081 (далі – Порядок №1081). 
Згідно з пунктом 3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. 
Військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та члени сімей військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами. 
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. 
Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством. 
Відповідно до пункту 4 Порядку №1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, розвідувальні органи, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями: - видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом, а також щороку визначають обсяги службового житла і житла, що надається військовослужбовцям для постійного проживання; - виділяють до 20 відсотків житла для забезпечення осіб, зазначених в абзаці другому пункту 3 цього Порядку, жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел і розташовані у населених пунктах, у яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, чи грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в таких же обсягах. 
Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (пункт 6 Порядку № 1081). 
Відповідно до пункту 22 Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Згідно з пунктом 25 Порядку №1081 на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа.
Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.
Відповідно до пункту 29 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.
Згідно з пунктом 32 Порядку №1081 військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Пунктом 34 Порядку №1081 передбачено, що на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі. Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.
З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі – Інструкція №380).
Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції №380 військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Пунктом 7 Розділу І Інструкції №380 передбачено, що питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку (пункт).
Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Інструкції №380 для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).
До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та ТЦК та СП, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку.
Згідно з пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції №380 основними завданнями житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) є: перевірка житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей; прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань; ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею); ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, та прийом громадян з житлових питань; видача документів, які створюються житловими комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції; ведення оперативного обліку службових житлових приміщень.
Відповідно до пункту 7 Розділу ІІ Інструкції №380 передбачено, що житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва. 
Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі. Прийняття рішень про забезпечення житловою площею командира військової частини здійснюється житловою комісією військової частини, затверджується та оголошується в наказі старшим начальником за підпорядкованістю. (пункт 8 Розділу ІІ Інструкції №380). 
Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції №380 встановлено, що з метою здійснення контролю за організацією забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України утворюється комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю) та затверджується її склад. 
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом, який підписується всіма членами комісії, присутніми на засіданні та секретарем, затверджується головою Комісії з контролю. У разі відмови члена комісії підписати протокол, зазначається причина такої відмови. 
Згідно з пунктом 11 Розділу ІІ Інструкції №380 комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо: погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень; перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю. 
Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Інструкції №380 за поданням ГУКВ на підставі пропозицій ЦУІІЗ заступник Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) затверджує розподіл житла у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом десяти робочих днів з дня його отримання. Всі жилі приміщення розподіляються в пропорційному співвідношенні залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями та шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. 
ГУКВ протягом п`яти робочих днів з дня надходження затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) розподілу жилих приміщень доводить його через ЦУІІЗ до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за місцезнаходженням житла (пункт 4).
Начальник КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району невідкладно доводить затверджений розподіл жилих приміщень до начальника гарнізону.
Начальник гарнізону відповідно до затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) розподілу житлових приміщень: протягом п`яти робочих днів за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району подає клопотання до виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради про включення житлових приміщень до числа службового житла; протягом десяти робочих днів за пропозицією житлової комісії гарнізону, яка щороку утворюється наказом начальника гарнізону з представників військових частин гарнізону для розподілу житлової площі в гарнізоні, приймає рішення та затверджує розподіл житлової площі між військовими частинами гарнізону, про що видає відповідний наказ (пункт 5 Розділу ІІІ Інструкції №380).
Наказ начальника гарнізону про розподіл жилих приміщень між військовими частинами невідкладно доводиться до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) (пункт 6 Розділу ІІІ Інструкції №380).
Протягом одного місяця з дня видання наказу начальника гарнізону про розподіл житлової площі між військовими частинами житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) відповідно до вимог цієї Інструкції приймає рішення про: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям та членам їх сімей; надання жилих приміщень військовослужбовцям та членам їх сімей для постійного проживання згідно з чергою у військовій частині, яка визначається часом перебування на обліку.
Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4) та подається командиру військової частини на затвердження.
Затверджений протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про розподіл жилих приміщень разом з обліковою справою військовослужбовця протягом п`яти робочих днів з дня його затвердження направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району (пункт 7 Розділу ІІІ Інструкції №380).
Відповідно до пункту 3 Розділу VII Інструкції №380 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) протягом одного місяця з дня затвердження командиром військової частини протоколу з питань, вказаних у пункті 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, розглядає документи облікових справ військовослужбовців. 
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений у встановленому законодавством порядку протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для підготовки наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, який видається протягом трьох робочих днів з дня затвердження протоколу.
Протягом трьох робочих днів з дня видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання облікова справа військовослужбовця разом з витягом із затвердженого у встановленому законодавством порядку протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) та зазначеного наказу направляються військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
Згідно пункту 4 Розділу VII Інструкції №380 на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження готує список надання жилої площі для постійного проживання (додаток 23) (далі - список надання постійного житла), який затверджується командиром військової частини.
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) невідкладно в межах строку, визначеного абзацом першим цього пункту, направляються до ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Відповідно до пункту 5 Розділу VII Інструкції №380 за результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, ТЦК та СП та військовими частинами.
Пунктом 6 Розділу VII Інструкції №380 передбачено, що ЦУІІЗ на підставі рішення Комісії з контролю протягом п`яти робочих днів з дня проведення засідання Комісії з контролю готує список надання постійного житла у Збройних Силах України та надає його до ГУКВ.
ГУКВ протягом одного дня подає список надання постійного житла заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків), який затверджує цей список протягом десяти робочих днів з дня його надходження.
Згідно пункту 7 Розділу VII Інструкції №380 затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. 
Судом першої інстанції вірно встановлено та взято до уваги, що Самбірською КЕЧ району листом від 29.11.2023 №3005 повідомлено начальника Стрийського гарнізону, що на підставі рушення Державного секретаря Міністерства оборони України від 23.11.2023 №170/уд щодо погодження розподілу та надання статусу службового житла та житла для постійного проживання 40 квартирам у будинку АДРЕСА_1 та з метою подання на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та ленів їх сімей жилими приміщеннями облікових житлових справ, доручено організувати в термін до 06.12.2023 роботу щодо підготовки та направлення до житлової групи Самбірської КЕЧ району житлових справ військовослужбовців (а.с.60).
Із повідомленням військовослужбовці Військової частини НОМЕР_1 які перебувають на квартирному обліку ознайомлені під особистий підпис, зокрема, і позивач, що підтверджується аркушем доведення повідомлення Самбірської КЕЧ району від 29.11.2023 №3005 (а.с.63).
04.12.2023 житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 провела засідання з питання розподілу жилих приміщень для постійного проживання та розподілу службових жили приміщень (службової жилої площі) в Стрийському гарнізоні згідно рішення Державного секретаря Міністретсва оборони України від 23.11.2023 №170/уд, за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягів з протоколів №37 та №232 від 04.12.2023 (а.с.83-85, 96-100), витягу з наказу начальника Військової частини НОМЕР_1 №523агд від 04.12.2023 (а.с.91-95), витягу з наказу начальника Стрийського гарнізону №150 від 04.12.2023 (а.с.101-103) за адресою АДРЕСА_1 здійснено розподіл 12 квартир для постійного проживання та 28 службових.
Також як зазначалося вище, позивач подав до житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 заяву від 06.12.2023, до якої долучив документи для формування житлової справи. Заява із долученими документами отримана посадовою особою Військової частини НОМЕР_1 06.12.2023.
За результати наданих Самбірською КЕЧ району до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями провела засідання та прийняла рішення, оформлене протоколом №223 від 26.12.2023 про розподіл квартир в будинку АДРЕСА_1 .
З цим рішенням Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями не погодився позивач, оскільки його та членів його сім`ї до списку осіб, між якими здійснено розподіл жилих приміщень за адресою АДРЕСА_1 – не включено.
З цього приводу, судом враховано, що відповідно до положень Розділу VII Інструкції №380 процедура прийняття рішення про погодження надання постійного житла або відмову в погодженні надання постійного житла передбачає такі етапи: 1. житлова комісія військової частини розглядає документи облікових справ військовослужбовців та після розгляду документів облікової справи приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання; 2. на підставі протоколу засідання житлової комісії військової частини здійснюється підготовка наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання; 3. після видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання облікова справа військовослужбовця разом з витягом із протоколу засідання житлової комісії військової частини та зазначеного наказу направляються військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району; 4. на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання жилої площі для постійного проживання, який затверджується командиром військової частини; 5. список надання площі для постійного проживання, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини направляються до ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю; 6.Комісією з контролю за результатами розгляду списку надання площі для постійного проживання приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця. 
Тобто, Комісією контролю приймається рішення виключно на підставі списку надання площі для постійного проживання, який готує КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та затверджує командиром військової частини. При цьому, такий список формується КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, зокрема, на підставі протоколу засідання житлової комісії військової частини та наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання. 
З матеріалів справи, а саме з витягів з протоколів №37 та №232 від 04.12.2023 (а.с.83-85, 96-100), витягу з наказу начальника Військової частини НОМЕР_1 №523агд від 04.12.2023 (а.с.91-95), витягу з наказу начальника Стрийського гарнізону №150 від 04.12.2023 (а.с.101-103) видно, що комісією військової частини здійснено розподіл жилого приміщення для постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 . 
При цьому, відповідно до змісту прийнятих 04.12.2023 житловою комісією Військової частини НОМЕР_1 рішень (оформлених витягами з протоколів засідання) та наказів начальника Військової частини НОМЕР_1 та начальника Стрийського гарнізону питання забезпечення ОСОБА_1 жилими приміщеннями для постійного проживання не вирішувалося.
З матеріалів справи видно та не заперечується сторонами по справі те, що позивач не включався в розподіл жилих приміщень для постійного проживання у Стрийському гарнізоні. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що позивач подав заяву та документи для формування облікової житлової справи до житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 06.12.2023 ( а.с.58).
Тобто станом на 04.12.2023 від позивача не надійшли необхідні документи для формування облікової житлової справи, а тому житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 не включила позивача в розподіл жилих приміщень для постійного проживання у Стрийському гарнізоні та відповідно не вирішувала його права на отримання жилого приміщення.
Оскільки позивач не включався до розподіл жилих приміщень для постійного проживання у Стрийському гарнізоні Самбірською КЕЧ району на підставі поданих житловою комісією Військової частини НОМЕР_1 документів підготовлено список надання площі для постійного проживання також без включення до цього списку позивача.
Тобто Самбірська КЕЧ (району) не готувала список надання житлової площі для постійного проживання та не направляла облікову справу позивача до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оскільки позивач не був включений в розподіл жилих приміщень для постійного проживання у Стрийському гарнізоні. А тому, на підставі поданих житловою комісією Військової частини НОМЕР_1 документів Самбірською КЕЧ (району) підготовлено список надання площі для постійного проживання без включення до цього списку позивача.
Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями також відповідно розглядала складений Самбірською КЕЧ району список надання площі для постійного проживання до якого позивач не включався.
З цього приводу, судом також вірно враховано, що в матеріалах справи відсутні та позивачем (апелянтом) не надано доказів оскарження дій або рішень житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії Стрийського гарнізону, начальника Стрийського гарнізону, командира Військової частини НОМЕР_1 та Самбірської КЕЧ району.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що облікова справа позивача наявна у житлової комісії військової частині НОМЕР_1 у зв`язку із цим у нього відсутній обов`язок подавати будь-які інші документи, то колегія суддів враховує наступне.
З матеріалів справи видно та не спростовано доводами апеляційної скарги те, що позивач був забезпечений житлом для постійного проживання на всіх членів сім`ї з фонду Міністерства оборони України, за адресою: АДРЕСА_2 . у розмірі загальною площею 51,3 кв.м, житловою площею – 33,1 кв.м. Вище зазначене житло майором запасу ОСОБА_1 не здавалось до фонду Міністерства оборони України, довідок про здачу не надавав, нотаріально завіреної заяви (згоди) про здачу вище зазначеного житла не надав до житлової комісії Стрийського гарнізону.
Крім цього, посилання апелянта на неправомірні дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та командира військової частини НОМЕР_1 є безпідставними, оскільки рішення житлової комісії та командира військової частини НОМЕР_1 позивачем не оскаржувалися є чинними та незаконними не визнавались. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що під час прийняття рішення, оформленого протоколом №223 від 26.12.2023, Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями діяла в межах та в порядку передбаченому чинним законодавством. 
Суд першої інстанції також вірно врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену, зокрема у постановах від 14.03.2018 у справі №9901/22/17, від 06.06.2018 у справі №800/489/17, від 06.02.2019 у справі №9901/815/18 про те, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої його прийнято, або прав, свобод та інтересів якої це рішення (індивідуальний акт) стосується. Якщо позивач не є учасником (суб`єктом) правовідносин, які виникли з прийняттям оскарженого рішення, яке є правовим актом ненормативного характеру, таке рішення, відповідно, не породжує для позивача й права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом. 
Колегія суддів також звертає увагу на те, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. 
В розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. 
Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем. 
При цьому, враховуючи вимоги КАС України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. 
Із аналізу наведених положень видно, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року в адміністративній справі №380/9676/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	З. М. Матковська