П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14304/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д. 
Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В. 
30 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної Прикордонної Служби України в особі Центральної військово-лікарської комісії державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив: 
- визнати дії відповідача щодо відмови у перегляді постанови гарнізонної ВЛК протиправними;
- скасувати постанову ВЛК, яка оформлена довідкою №3853 гарнізонної ВЛК від 15 липня 2024 року;
- зобов`язати відповідача повторно визначити придатність позивача до військової служби з врахуванням висновків суду, викладених у рішенні суду.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.01.2025 позов задоволено частково.
Визнано дії Адміністрації Державної Прикордонної Служби України в особі Центральної військово-лікарської комісії державної прикордонної служби України щодо відмови у перегляді постанови гарнізонної ВЛК протиправними.
Зобов`язано Адміністрацію Державної Прикордонної Служби України в особі Центральної військово-лікарської комісії державної прикордонної служби України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 27.07.2024, з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 15 липня 2024 року гарнізонна військово - лікарська комісія, після проведення медичного огляду, визнала ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби, що підтверджується довідкою №3853.
27 липня 2024 року ОСОБА_1 направив скаргу до Центральної військово - лікарської комісії Державної Прикордонної Служби України, в якій просив переглянути постанову ВЛК, яка оформлена довідкою №3853 гарнізонної ВЛК від 15 липня 2024 року, оскільки з травня 2024 року набув чинності Закон №3621-IX, який, серед іншого, скасовує статус "обмежено придатний". Просив прийняти відповідне рішення згідно чинного законодавства, результат перегляду направити на його адресу та адресу НОМЕР_1 прикордонного загону в/ч НОМЕР_2 .
Листом від 13 серпня 2024 року №13.1/712 відповідач повідомив позивача, зокрема, що постанова гарнізонної ВЛК ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ від 15.07.2024 №3853 була оформлена у відповідності до діючого Положення та вимог Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо статей, що визначають ступінь придатності до військової служби. Відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" від 21 березня 2024 року №3621-IX, громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції при ухваленні рішення в оскаржуваній частині виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами 2, 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.92 №2801-ХІІ визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Військово-лікарська експертиза в Державній прикордонній службі України проводилась (15.07.2024) відповідно до вимог Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.05.2009 №333 (надалі, також Положення №333).
Пунктом 3 розділу 11 глави ІІІ Положення №333 передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються, серед іншого, постанови такого змісту:
1) придатний, зокрема, до військової служби;
2) непридатний, серед іншого, до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (на воєнний час приймається постанова "Обмежено придатний до військової служби"); до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається у воєнний час);
постанова «Непридатний до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців» приймається на підставі статей 7, 11, 12г, 13ґ, 24, 37, 44, 48, 56, 59, 65, 72, 81 Розкладу хвороб у випадках, коли для відновлення придатності (обмеженої придатності) до військової служби необхідний строк від 6 до 12 календарних місяців.
3) потребує, зокрема, звільнення від виконання службових обов`язків на ___ календарних днів з перебуванням в стаціонарі___________(вказати назву закладу охорони здоров`я органу Держприкордонслужби) (постанова приймається щодо курсантів Національної академії Держприкордонслужби і військовослужбовців строкової служби); звільнення від виконання службових обов`язків на ___ календарних днів; відпустки за станом здоров`я на ___ календарних днів;
4) обмежено придатний до військової служби:
постанова приймається щодо військовослужбовців одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у довільній формі зазначається, які види служби та роботи даній особі протипоказані;
особи, визнані обмежено придатними до військової служби, до служби у плавскладі, льотної роботи, роботи за окремими військово-обліковими спеціальностями згідно з таблицями А, Б, В ТДВ непридатні;
з метою медичної та соціальної реабілітації особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, за їх зверненнями проходять повторний медичний огляд госпітальними (гарнізонними) ВЛК, але не раніше ніж через 3 роки після прийняття постанови про обмежену придатність до військової служби;
5) тимчасово непридатний, зокрема до певних видів служби.
За результатами медичного обстеження позивача, Головним військово - медичним клінічним центром (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України складено довідку гарнізонної військово - лікарської комісії від 15.07.2024 за №3853, в якій зазначено, що позивач обмежено придатний до військової служби.
Згідно матеріалів справи позивач скерував до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України скаргу щодо перегляду постанови ВЛК, яка оформлена довідкою №3853 гарнізонної ВЛК від 15 липня 2024 року, оскільки з травня 2024 року набув чинності Закон №3621-IX, який, серед іншого, скасовує статус "обмежено придатний", просив прийняти відповідне рішення згідно чинного законодавства, результат перегляду направити на його адресу та адресу НОМЕР_1 прикордонного загону в/ч НОМЕР_2 .
Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України листом №13.1/712 від 13.08.2024 повідомила, зокрема, що на час проходження позивачем медичного огляду ВЛК (15.07.2024), медичний огляд у Державній прикордонній службі України проводився у відповідності до Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 06.05.2009 №333. Постанова гарнізонної ВЛК ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ від 15.07.2024 № 3853 оформлена у відповідності до діючого Положення та вимог Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Проте, відповідач посилається на Положення №333, яке не є актуальним станом на 15.07.2024 (дата проходження медичного огляду), позаяк Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" № 3621-IX від 21.03.2024, серед іншого, скасовує статус "обмежено придатний". Закон № 3621-IX від 21.03.2024 набрав чинності 04.05.2024.
Разом з тим суд враховує, що Закон № 2011, має вищу юридичну силу над підзаконними актами, зокрема і над Положенням № 333. Отже, застосуванню підлягає саме Закон, а не підзаконні акти.
Крім того, підзаконний нормативно правовий акт (Положення №333) визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи, яка не може суперечити вимогам Закону.
Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Тобто, гарнізонна ВЛК порушила процедуру прийняття висновку щодо придатності позивача до військової служби, однак Адміністрація Державної Прикордонної Служби України в особі Центральної військово-лікарської комісії державної прикордонної служби України не усунула процедурних порушень, визначених нормами права.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірному випадку, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, необхідно визнати дії відповідача щодо відмови у перегляді постанови гарнізонної ВЛК протиправними та зобов`язати останнього повторно розглянути скаргу позивача від 27.07.2024, з врахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.