Номер провадження 2/243/201/2026
Номер справи 243/11283/25
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» квітня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого - судді Гончарової А.О.,
з участю: секретаря судового засідання – Слободкіної Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_3 . Після смерті батьків позивачки відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та приватизованою земельною ділянкою, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батьків позивачки нотаріусом було відкрито спадкові справи. Після смерті батька спадщину своєчасно прийняла мати позивачки, але не оформила спадкові права, після смерті матері спадщину за законом прийняла своєчасно позивач по справі. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків на вищенаведені житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою, позивачка звернулась до нотаріуса, але отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не було надано документ, який встановлює право власності на будинок, вказаний документ втрачено. 
Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька, ОСОБА_2 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері, ОСОБА_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ.А-2, загальна площа – 141.4 кв.м., житлова площа 58.5 кв.м., сарай літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.Г, огорожа №1,2 свердловина №3, зливна яма №4.
Позивач, ОСОБА_1 , та представник позивача, адвокат Бондаренко Д.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АН №1856594 від 04.12.2025 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача, Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Макарова Г.М., яка діє на підставі довіреності від 13.12.2024 року, до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_1 до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.01.2016 року.
Згідно з повідомленням в.о. завідуючої Другої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. від 03.02.2026 року, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 буза заведена спадкова справа №163/2016.
Відповідно до матеріалів спадкової справи №163/2016, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина ОСОБА_3 .
Згідно з довідкою відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 22.08.2025 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 року зареєстроване за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частках на підставі договору №63 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності (договір забудови), посвідченого Другою слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області 30.01.1979 року, за реєстровим №156, дата реєстрації в КП «БТІ» 09.07.1998 року, номер запису 2185 у реєстровій книзі 13. 
Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №440681 від 29.07.2009 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №440682 від 29.07.2009 року в рівних частках належить право власності на земельну ділянку площею 0,1430 га, розташовану по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.10.2025 року.
Таким чином, ОСОБА_3 прийняла спадщину після свого чоловіка ОСОБА_2 , проте за життя належним чином свої спадкові права не оформила.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 07.02.2025 року.
Згідно з повідомленням в.о. завідуючої Другої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. від 03.02.2026 року, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 буза заведена спадкова справа №181/2025.
Відповідно до матеріалів спадкової справи №181/2025, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з заявою про прийняття спадщини звернулась її донька ОСОБА_1 .
20.08.2025 року на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ.А-2, загальна площа – 141.4 кв.м., житлова площа 58.5 кв.м., сарай літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.Г, огорожа №1,2 свердловина №3, зливна яма №4.
Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Грецької Т.П. від 19.10.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцем не надано документів, які встановлюють право власності на нього.
16.01.2026 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області, в.о. завідуючої Другої слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І., на земельну ділянку площею 0,143 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
03.08.2004 року набув чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Згідно з п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.
Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.
Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».
У встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок, оскільки нотаріусу не надано документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 
Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.
Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.
Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.
Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу якої увійшов житловий будинок, що належав в 1/2 частці ОСОБА_3 та в 1/2 частці ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якого прийняла його дружина ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав, тому право позивача на вказане майно не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.
Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи вищевикладене, вимога позивача про визнання права на спадщину в межах заявлених позовних вимог підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 355, 356 ЦПК України, суд,- 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ.А-2, загальна площа – 141.4 кв.м., житлова площа 58.5 кв.м., сарай літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.Г, огорожа №1,2 свердловина №3, зливна яма №4.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2026 року. 

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області А.О. Гончарова