Справа № 521/3320/26
Номер провадження № 2/521/4057/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Леонова О.С.,
при секретарі судового засідання Должненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.
У березні 2026 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щомісячно, у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), дод осягнення дітьми повноліття, обґрунтував свої вимоги тим, що вона та відповідач спільно не проживають, діти проживають разом з нею та перебувають на її утримані. Відповідач в свою чергу, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в обсязі, достатньому для їх утримання. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Після надходження справи до Хаджибейського районного суду міста Одеси, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце була повідомлена належним чином в позові просила суд задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, представник – ОСОБА_2 – адвокат Кравченко О.М. надав на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності.
Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно ст. 206 ЦПК України , відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті звернувся до суду із заявою, в якій зазначав про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення по справі.
Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 10.06.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 12.12.2024 року було розірвано.
Під час шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 .
З часу розірвання шлюбу сторони проживають окремо один від одного, діти проживають разом з ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні.
Відомостей про місце роботи та джерело доходу, як позивача так і відповідача суду не надано.
Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин матеріали справи не містять.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
За приписами частин 1-3 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
За приписами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином враховуючи встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги проживання дітей разом з матір`ю, перебування їх на матеріальному забезпеченні позивача, з урахуванням того, що батьки мають рівні зобов`язання по утриманню дітей, з урахуванням приписів частини другої статті 183 СК України, якою передбачено стягнення аліментів на двох і більше дітей в розмірі єдиної частки, приймаючи до уваги сталу судову практику в частині стягнення частки на двох дітей, а також з огляду на визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, щомісячно, аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку), проте не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд вважає, що стягнення з відповідача на утримання дітей аліментів у розмірі зазначеному вище забезпечить належні умови їх виховання, що в свою чергу забезпечить їхній гармонійний розвиток на належному матеріальному рівні.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1331,20 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.
На підставі ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200, 206,259, 263-265,268,280-282, 430 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Стягнути аліменти з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2026 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , після, продовжити стягнення на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/4 частині, до її повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду підписано та складено 25.03.2026 року.

Суддя:         О. С. Леонов

25.03.26