ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/24351/24 пров. № А/857/18436/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В., 
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Хома О.П.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення 08 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ), у якому просив:
- визнати рішення ГУ ПФУ №133950007236 від 28.11.2024 щодо відмови у переведенні останнього з пенсії за віком відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком відповідно Закону України “Про державну службу” протиправним;
- зобов`язати ГУ ПФУ перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пенсії за віком відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком відповідно Закону України “Про державну службу”, зарахувавши до стажу державної служби періоди його роботи з 01.07.1992 по 23.01.2019 на різних посадах в органах митної служби, врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 18.11.2024 №7.3-22/49/148 та довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 18.11.2024 № 7.3-22/49/146 та від 18.11.2024 № 7.3-22/49/147, з дня звернення із заявою від 21.11.2024. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 у справі №380/24351/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено повністю.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” позивач досяг 62-річного віку та мав стаж державної служби понад 20 років, а тому суд дійшов висновку, що позивач набув право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України “Про державну службу” № 3723-ХІІ. Також суд зазначив, що всі відображені в довідках, що надані позивачем, види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому ці довідки повинні братися відповідачем до уваги при призначенні та розрахунку розміру пенсії позивачу відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.
Вказане рішення суду оскаржено ГУ ПФУ, яке у своїй апеляційній скарзі просило таке рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідно до пункту 17 частини 3 статті 3 Закону України №889-VIII «Про державну службу» визначено, що дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом. Таким чином період роботи ОСОБА_1 в митних органах з 01.07.1992 по 30.04.2016 не зараховано до стажу державної служби, оскільки це не передбачено чинним законодавством.
Щодо зобов`язання судом першої інстанції врахувати довідки Волинської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 18.11.2024 №7.3-22/49/146, № 73.-22/49/147, № 73.-22/49/148, відповідач заначив, що спору в цій частині фактично не існує, оскільки відповідне призначення пенсії ще не проведено. Тому така вимога безпідставно задоволена судом першої інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 01.07.1992 по 23.01.2019 працював в органах митної служби, прийнявши 10.06.1995 присягу державного службовця. 
За час проходження публічної служби ОСОБА_1 присвоєно:
- 10.03.1999 персональне звання “Радник митної служби 2-го рангу”;
- 20.08.2003 персональне звання “Радник митної служби 1-го рангу”;
- 01.04.2004 спеціальне звання “Радник митної служби 1-го рангу”;
- 12.06.2013 присвоєно 11 ранг державного службовця;
- 31.12.2013 спеціальне звання “Радник податкової та митної справи 1-го рангу”.
21.11.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії та перехід на пенсію за іншим законом, до якої долучив трудову книжку та видані Львівською митницею довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії від 18.11.2024 №7.3-22/49/148, від 18.11.2024 № 7.3-22/49/146 та від 18.11.2024 № 7.3-22/49/147.
ГУ ПФУ в Донецькій області, розглянувши за принципом екстериторіальності заяву позивача, рішенням №133950007236 від 28.11.2024 відмовило у переведенні на інший вид пенсії, оскільки посадовим особам митних органів згідно із статтею 410 Митного кодексу України присвоюються спеціальні звання, які не належать до посад, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII. Тому періоди роботи з 01.01.2014 ОСОБА_1 у Волинській митниці Державної митної служби України не зараховуються до стажу роботи держслужби.
Не погоджуючись із таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункту 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 № 404-VII статтю 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ доповнено частиною п`ятнадцятою, відповідно до якої період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Відповідно до статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Статтею 588 Митного кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Пенсійне забезпечення працівників митних органів, які не є посадовими особами, здійснюється на підставах та у порядку, встановлених законом.
Норми Митного кодексу України, який був чинний в період з 01.01.2004 до 01.06.2012, визначали, що працівники митних органів є посадовими особами на них розповсюджується дія Закону України «Про державну службу», в тому числі щодо пенсійного забезпечення, зокрема стаття 430 встановлювала, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу», а стаття 408 - що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».
Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Апеляційним судом встановлено, що 10.06.1995 позивачем прийнято присягу держаного службовця та з того часу безперервно працював в митних органах по 23.01.2019, а отже трудовий стаж позивача на державній службі становить понад 20 років. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що період роботи позивача в митних органах зараховується до стажу державної служби, тому дії пенсійного органу щодо відмови зарахувати до стажу державної служби позивача такий період його роботи є протиправними та наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача вказаний період роботи.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що позивач досягнув необхідного пенсійного віку та має стаж на посаді державної служби понад 20 років, а відтак набув право на пенсію державного службовця за віком на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ, у зв`язку із чим апеляційний погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ та переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Щодо позовної вимоги про урахування довідок про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Згідно з пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та пунктом 4 Порядку №622:
- для осіб, які на момент звернення перебувають на державній службі - пенсія обчислюється у розмірі 60% від фактичної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а до 01.01.2011 - страхові внески на державне пенсійне страхування);
- для осіб, які на момент звернення не є державними службовцями - пенсія призначається у розмірі 60% заробітної плати діючого державного службовця відповідної (прирівняної) посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок.
При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються у розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії; інші виплати (премії, надбавки, матеріальна допомога тощо) визначаються за вибором особи за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд, починаючи з 1 травня 2016 року. У разі відсутності такого періоду - з розрахунку виплат за травень 2016 року як повного місяця.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.09.2025 при розгляді справи №560/706/25, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору.
Позивача звільнено з державної служби 23.01.2019, після цього він не працював на посадах державної служби. Таким чином, у нього відсутні 60 календарних місяців роботи на державній службі починаючи з 1 травня 2016 року, а отже інші виплати, крім посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років, можуть бути визначені виключно з розрахунку на травень 2016 року. Відповідно довідки, видані у 2024 році, можуть враховуватися лише у частині посадового окладу, надбавки за ранг та вислуги років, але не у частині інших складових заробітної плати.
Як слідує з матеріалів справи, довідка від 18.11.2024 №7.3-22/49/146 включає в себе посадовий оклад, надбавку за спеціальне звання (ранг) та вислугу років, а тому позивач має право на обчислення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ з урахуванням цієї довідки.
Окрім того, довідка від 18.11.2024 №7.3-22/49/148 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби включає в себе надбавки, премії та інші виплати за період з 01.05.2016 по 23.01.2019 (період роботи позивача на державній службі), а тому, на думку апеляційного суду, така теж має бути врахована пенсійним органом при обрахунку пенсії позивача.
Разом із тим, оскільки позивача звільнено зі служби 23.01.2019, то у нього відсутні 60 календарних місяців роботи на державній службі починаючи з 1 травня 2016 року, а тому довідка від 18.11.2024 № 7.3-22/49/147 про інші складові заробітної плати (середні розміри надбавок, премій та інших виплат за жовтень 2024 року) не може бути врахована при обрахунку пенсії позивача.
За правилами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у його судовому рішенні, таким обставинам. Відтак, апеляційну скаргу ГУ ПФУ слід задовольнити частково, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у частині зобов`язання ГУ ПФУ при призначенні позивачу пенсії державного службовця врахувати довідку Волинської митниці від 18.11.2024 № 7.3-22/49/147.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі №380/24351/24 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 № 3723-ХІІ врахувати довідку Волинської митниці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 18.11.2024 № 7.3-22/49/147 та в задоволенні такої вимоги відмовити.
У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар