ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/10078/24
Номер провадження 1-кп/495/115/2026
03 березня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - одноособово судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 12024162240001461 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.06.2003 року Саратським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 195 ст.15 ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі,
Звільнений від призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 роки;
24.02.2004 року Саратським районним судом Одеської області до 4,3 років позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, звільнився умовно – достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 5 днів; 
26.02.2008 року до 10 років позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, звільнився 25.02.2015 року з Одеської ВК-14 по відбуття строку покарання;
16.08.2018 Білгород – Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 
29.01.2019 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ст. 70 ч.4 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі; 
10.07.2019 Саратським районним судом Одеської області до 4 років 1 місяця позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, звільнений з місця позбавлення волі 18 листопада 2022 року, по відбуттю строку покарання; 
24 лютого 2025 року Білгород – Дністровським міськрайонним судом за ч.1 ст. 162 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;
17 червня 2025 року Саратським районний судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України 

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області – ОСОБА_4 
обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим: 25.06.2003 року до 4 років позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення передбаченого п. 15 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України; 24.02.2004 року до 3 років позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; 26.02.2008 року до 9 років позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України; 10.07.2019 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.
23.07.2024 відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891-ІХ, який затверджений 07.08.2024 Законом України №3891-ІХ від 23.07.2024 «Про затвердження Указу Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено: На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 09 листопада 2024 року.
В період часу з 18.00 годин 08.10.2024 по 06.30 годин 09.10.2024, більш точний час вчинення кримінального правопорушення встановити не надалося можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан, на територію городу будинку АДРЕСА_2 , тим самим проник на територію вказаного домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в подальшому через хвіртку, яка веде на територію двору, проник в двір. 
Знаходячись на території двору, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись, що його ніхто не бачить, проник в будинок через квартирку, яка була прикрита, де в приміщенні веранди в тумбочці виявив грошові кошти, які належать потерпілому ОСОБА_5 в сумі 4000 (чотири тисячі) грн купюрами по 200 грн. Взявши грошові кошти обвинувачений ОСОБА_3 покинув домоволодіння через квартирку. 
Далі, обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, з викраденими грошовими коштами, та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. 
Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 4000 грн.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення аналогічних злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став, та знову вчинив новий умисний злочин. 
Так, в період часу з 21.30 годин 09.10.2024 по 06.30 годин 10.10.2024, більш точний час вчинення кримінального правопорушення встановити не надалося можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан, на територію городу будинку АДРЕСА_2 , тим самим проник на територію вказаного домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в подальшому через хвіртку, яка веде на територію двору, проник в двір. 
Знаходячись на території двору, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись, що його ніхто не бачить, проник в будинок, зламавши закриту квартирку, де в приміщенні спальної кімнати виявив сейф, який був закритий на замок. 
Пошкодивши замок сейфу, обвинувачений ОСОБА_3 виявив всередині сейфу: гладкоствольну рушницю марки ІЖ 58, 12 калібру, вартість якої станом на 10.10.2024 становила 8000 грн, чохол до рушниці з тканини зеленого кольору вартістю 400 грн; сумку-патронташ до гладко ствольної мисливської рушниці вартістю 620 грн; 5 патронів 12 калібру марки «RioAmmo 12 GA» до гладкоствольної мисливської рушниці вартістю 156 грн за 1 патрон, загальною вартістю за 5 патронів 780 грн; 23 патрони марки «Takho 12 Ukraine 12» до гладкоствольної мисливської рушниці вартістю 34 грн за 1 патрон, загальною вартістю за 23 патрони 782 грн. 
Взявши рушницю та патрони обвинувачений ОСОБА_3 покинув домоволодіння через вікно. 
Далі, перебуваючи в дворі будинку, останній виявив спортивний велосипед зеленого кольору марки «Мустанг», вартість якого станом на 10.10.2024 становила 3500 грн, та викрав вказаний велосипед. 
Далі, обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, разом з викраденим майном та в подальшому розпорядився на власний розсуд. 
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 14082 грн.

Позиція обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що дійсно в період часу з 18.00 годин 08.10.2024 по 06.30 годин 09.10.2024 та в період часу з 21.30 годин 09.10.2024 по 06.30 годин 10.10.2024, здійснив викрадення майна та грошових коштів у будинку АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 , майно ним повернуто, не повернуті грошові кошти.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження, погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. 
Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Позиція потерпілого.

Від потерпілого надійшла заява, відповідно до якої просить судове засіданні проводити за його відсутність, у зв`язку з неможливістю бути присутнім на судових засіданнях.
При винесені обвинуваченому вироку повністю довіряє суду.

Нормативне обґрунтування. Висновки суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.4 КК України, тобто таємному викрадені чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням в житло, в період дії воєнного стану.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. 
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65-67 КК України суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, має незняту та непогашену судимість, підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину, спосіб його життя, не має зареєстрованого місця проживання, не знаходиться на обліку у лікарів нарколога та психіатра, працює по найму, неодружений, утриманців не має, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі, даючи чіткі викривальні показання, критично ставиться до скоєного, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, частково відшкодував шкоду, повернувши викрадене потерпілому, запевняє суд про недопустимість в подальшому вчинення кримінальних правопорушень, а також враховує відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого.
Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, а також про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігти його злочинній діяльності неможливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 має бути засудженим за вчинене кримінальне правопорушення до покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України, оскільки суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. ст. 69, 75,76 КК України.
Саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Вироком Білгород – Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України та йому призначене покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.
Суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.72 КК України призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 1, 6 року обмеження волі перерахувати у покарання у виді позбавлення волі строком 9 місяців. (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі).
Вироком Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року ОСОБА_3 засуджений за ст. 185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. 
У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Оскільки злочини, за якими обвинувачений ОСОБА_3 , засуджується даним вироком, були вчинені до постановлення вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2025 року, Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року, то йому необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Інші питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз - відсутні
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Також відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2024, а саме: змив на марлевий тампон з поверхні рушниці, упакований в паперовий конверт; ствол рушниці з рукояткою в чохлі зеленого кольору, упакований в прозорий поліетиленовий мішок з затяжками; чохол від рушниці, упакований в сейф – пакет НПУ № 7327092; 29 патронів 12 калібру упаковані в сейф-пакет НПУ № 1432957, які вилучено 22.10.2024 під час огляду місця події за адресою: Одеська область, м. Білгород – Дністровський, вул. Військової слави, 16.
Речові докази: ствол рушниці з рукояткою, чохол від рушниці з рукояткою, чохол від рушниці, патронаш, 29 патронів 12 калібру повернуті потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Речові докази: змив на марлевий тампон з поверхні рушниці, упакований в паперовий конверт – знищити.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили.
ОСОБА_3 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року за період з 17 червня 2025 року по день набрання цим вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.72 КК України призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 1, 6 року обмеження волі перерахувати у покарання у виді позбавлення волі строком 9 місяців. (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі).
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2025 року; вироком Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз - відсутні
Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2024, а саме: змив на марлевий тампон з поверхні рушниці, упакований в паперовий конверт; ствол рушниці з рукояткою в чохлі зеленого кольору, упакований в прозорий поліетиленовий мішок з затяжками; чохол від рушниці, упакований в сейф – пакет НПУ № 7327092; 29 патронів 12 калібру упаковані в сейф-пакет НПУ № 1432957, які вилучено 22.10.2024 під час огляду місця події за адресою: Одеська область, м. Білгород – Дністровський, вул. Військової слави, 16 – скасувати.
Речові докази: ствол рушниці з рукояткою, чохол від рушниці з рукояткою, чохол від рушниці, патронаш, 29 патронів 12 калібру повернуті потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Речові докази: змив на марлевий тампон з поверхні рушниці, упакований в паперовий конверт – знищити.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили.
Засудженому ОСОБА_3 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року за період з 17 червня 2025 року по день набрання цим вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.
Суддя: