ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. Справа№ 920/424/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Барсук М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

при секретарі: Реуцькій Т.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Корнійчук Я.П., дов. від 01.01.2026; 
від відповідача: Мартинюк О.М., ордер АІ № 2070382 від 08.12.2025;
від третьої особи-1 на стороні відповідача: Мартинюк О.М., ордер АІ № 2070383 від 08.12.2025;
від третіх осіб-1, 2 на стороні позивача: не з`явились;
від третьої особи-2 на стороні відповідача: не з`явився,
розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на рішення господарського суду Сумської області від 22.10.2025 у справі № 920/424/24 (суддя - Жерьобкіна Є.А.)
за позовом акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Агро"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 
1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
2) публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
1) ОСОБА_1 
2) ОСОБА_2 
про застосування наслідків нікчемності правочинів та стягнення 2 347 608,65 грн,-
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд (далі - АТ "ЗНВКІФ") "Інвестохіллс Хеліантус" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Діамант-Агро" про:
- застосування наслідків нікчемності правочинів шляхом визнання за AT "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" (JOINT STOCK COMPANY "CLOSED NON-DIVERSIFIED VENTURE CORPORATE INVESTMENT FUND "INVESTOHILLS HELIANTHUS") (ЄДРПОУ 43515433), товариство, яке створене та існує відповідно до законодавства від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору № 20/10-2023-1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 20.10.2023 діє ТОВ "Компанія з управління активами (далі - КУА) "Стронг менеджмент актив" (ЄДРПОУ 43965345) (номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - діяльність з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами) № 646 від 12.08.2021), право вимоги за кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013, укладеними між публічним акціонерним товариством (далі - ПАТ) "Банк Камбіо" (далі - Банк) та ТОВ "Лотуре-Агро" (ЄДРПОУ 34287465); 
- стягнення з ТОВ "Діамант-Агро" (ЄДРПОУ 38575616) на користь AT "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" (JOINT STOCK COMPANY "CLOSED NON-DIVERSIFIED VENTURE CORPORATE INVESTMENT FUND "INVESTOHILLS HELIANTHUS") (ЄДРПОУ 43515433), товариство, яке створене та існує відповідно до законодавства від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору № 20/10-2023-1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 20.10.2023 діє ТОВ "КУА "Стронг менеджмент актив" (ЄДРПОУ 43965345) (номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - діяльність з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами) № 646 від 12.08.2021) 2 347 608,65 грн безпідставно набутих коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2023 на підставі договору № 1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договору купівлі-продажу майнових прав № 2, укладених між Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI), як первісним кредитором/продавцем, та АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" (JOINT STOCK COMPANY "CLOSED NON-DIVERSIFIED VENTURE CORPORATE INVESTMENT FUND "INVESTOHILLS HELIANTHUS"), як новим кредитором/покупцем, позивач став кредитором до боржника - ТОВ "Лотуре-Агро" за кредитними договорами № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009; № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013, укладеними між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Лотуре-Агро", та правонаступником щодо вимог до боржника - ТОВ "Лотуре-Агро", до якого також перейшли майнові права за договором застави від 15.02.2012, реєстровий № 446, укладеним між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Лотуре-Агро" в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012.
Разом з цим позивач зазначав, що в провадженні господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/7266/14 про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро", в межах якої ТОВ "Діамант-Агро" було заявлено свої кредиторські вимоги до ТОВ "Лотуре-Агро" та визнано його кредитором ТОВ "Лотуре-Агро" з грошовими вимогами у розмірі: 1 218,00 грн - вимоги першої черги; 193 299,42 грн - вимоги четвертої черги; 3 970 070,76 грн вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника. За твердженням позивача вимоги ТОВ "Діамант-Агро" в рамках справи про банкрутство виникли виключно на підставі кредитних договорів та договорів забезпечення, які були укладені між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Лотуре-Агро", права вимоги по яким до відповідача насправді не перейшли, у зв`язку з нікчемністю договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18.04.2014, укладеного між ПАТ "Банк Камбіо", як первісним кредитором, та ТОВ "Діамант-Агро", як новим кредитором, щодо відступлення права вимоги за кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 (далі - договір про відступлення права вимоги від 18.04.2014), з огляду на положення п.п. 1, 7, 8 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за договором відступлення права вимоги від 18.04.2014, відбулось коштами, які знаходились на депозитних рахунках фізичних осіб ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) розміщених у ПАТ "Банк Камбіо", що не призвело до реальної оплати договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014 (Банк безоплатно здійснив відчуження майна, відмовився від власних майнових вимог) та Банк надав окремим кредиторам (депозитним вкладникам) переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. При цьому ОСОБА_1 на момент укладання договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (11.09.2014), яким забезпечувалося виконання вимог Банку, що випливають з договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014, була пов`язаною особою з ПАТ "Банк Камбіо".
Тож позивач у позові вважав за доцільне застосувати наслідки нікчемності договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014 та інших супутніх до нього правочинів, а саме: 
- щодо дострокового припинення/розірвання договору № 028дф строкового банківського вкладу (депозиту) в національній валюті від 29.03.2012 з додатковою угодою від 02.04.2014 (вкладник - ОСОБА_2 ); 
- застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014, укладений між Банком та ОСОБА_2 щодо задоволення вимог заставодержателя шляхом списання коштів з рахунку відкритого в рамках строкового банківського вкладу (депозиту) в національній валюті від 29.03.2012;
- застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти) від 11.09.2014, укладений між Банком та ОСОБА_1 шляхом списання коштів з рахунку відкритого в рамках договору строкового банківського вкладу (депозиту) в національній валюті № 213дф/14 від 05.09.2014; 
- щодо відступлення/розірвання/припинення договору застави від 15.02.2012, реєстровий № 446, укладений між Банком та ТОВ "Лотуре-Агро". Предмет застави 6 тракторів та 2 обприскувача причіпних.
На переконання позивача, спірні права вимоги та майнові права були відступлені на користь ТОВ "Фінансова компанія (далі - ФК) "Інвестохіллс Веста" на підставі договору № 23 про відступлення права вимоги від 30.01.2020, відповідно до якого ПАТ "Банк Камбіо" відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги та майнові права, в тому числі, за кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013; договором застави від 15.02.2012 за № 446, право вимоги та майнові права за якими в подальшому набуті позивачем на підставі вищезазначених договорів від 20.12.2023.
Проте, зі змісту ухвали господарського суду міста Києва від 22.06.2020 у справі № 910/7266/14 вбачається, що організатором аукціону 16.10.2019 на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України було розміщено оголошення № 63527 про проведення аукціону з продажу майна ТОВ "Лотуре-Агро" лот № 50 (рухоме майно, транспортні засоби (предмет застави - 6 тракторів та 2 обприскувача причіпних, договір застави від 15.02.2012 за реєстровим № 446), яке в подальшому було реалізовано за ціною - 2 471 167,00 грн і кошти, за вирахуванням винагороди організатора аукціону та інших витрат, в розмірі 2 347 608,65 грн, були перераховані ТОВ "Діамант-Агро" (згідно платіжних доручень та звіту ліквідатора ТОВ "Лотуре-Агро" від 15.05.2020; а.с. 73-77 том 2).
Враховуючи наведене позивач вказував, що ТОВ "Діамант-Агро" без належних підстав набуло право кредитора у справі № 910/7266/14 та задовольнило свої кредиторські вимоги за рахунок реалізації заставного майна в рамках справи про банкротство ТОВ "Лотуре-Агро", в той час як належним кредитором по відношенню до боржника - ТОВ "Лотуре-Агро" був ПАТ "Банк Камбіо", а з 30.01.2020 - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", як правонаступник кредитора, і в подальшому право кредитора перейшло до АТ "ЗНВКІФ" "Інвестохіллс Хеліантус" на підставі договорів від 20.12.2023.
З зазначених підстав позивач просив визнати за ним права вимоги за кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013, а також стягнути 2 347 608,65 грн з ТОВ "Діамант-Агро" безпідставно набутих коштів, які повинні бути повернуті єдиному законному кредитору - АТ "ЗНВКІФ" "Інвестохіллс Хеліантус".
Рішенням господарського суду Сумської області від 22.10.2025 у справі № 920/424/24 відмовлено у задоволенні позову.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що правові підстави застосування наслідків нікчемності правочинів та стягнення з відповідача 2 347 608,65 грн безпідставно набутих коштів, відсутні, при цьому суд зазначив, що з моменту набуття відповідачем прав кредитора за кредитними договорами і договором про надання банківської гарантії у ПАТ "Банк Камбіо" не було підстав передавати (продавати) новому кредитору (ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста") право вимоги, у зв`язку з тим, що у Банку вже не існувало такого права, і як наслідок позивач не набув прав кредитора.
Не погоджуючись з судовим рішенням АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), а відповідно до Закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України та ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Разом з цим, на переконання апелянта, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо відсутності правових підстав для застосування наслідків нікчемності правочинів, оскільки: 
- при проведенні операцій щодо здійснення погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014, коштами, що знаходилися на депозитних рахунках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розміщених у ПАТ "Банк Камбіо", врахування таких коштів як погашення заборгованості, а також вчинення правочину щодо відступлення/розірвання/припинення договору застави від 15.02.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (далі - ПНКМНО) Кобою Н.В., за реєстровим № 446, у ПАТ "Банк Камбіо" були відсутні належні повноваження для здійснення таких операцій, адже цивільна дієздатність була обмежена приписами Закону України "Про банки та банківську діяльність", Положеннями про застосування Національним банком України (далі - НБУ) заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління НБУ № 346 від 17.08.2012 (далі - Положення № 346), Постановою НБУ № 510/БТ від 19.08.2014, Постановою НБУ № 603/БТ від 25.09.2014, відповідно до яких на вчинення таких дій необхідно погодження куратора, та Банку було заборонено використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки. Банк було зобов`язано здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ. Таким чином в результаті здійснення погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014, коштами, що знаходилися на депозитних рахунках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розміщених у ПАТ "Банк Камбіо", не відбулось реального надходження коштів на рахунок ПАТ "Банк Камбіо", а відбулось коригування структури банківського балансу шляхом змін обліку грошових зобов`язань, тож договір про відступлення права вимоги від 18.04.2014 є нікчемним правочином в силу п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з підстави безоплатного відчуження майна, відмови Банку від власних майнових вимог;
- внаслідок здійснення погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014, коштами, що знаходилися на депозитних рахунках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розміщених у ПАТ "Банк Камбіо", останні здобули право вимоги до позичальника, забезпечене договорами іпотеки/застави, що свідчить про отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переваг (пільг) прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку, тож такі правочини є нікчемними в силу п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
- ОСОБА_1 на момент укладання договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги, якими забезпечувалося виконання вимог Банку, що випливають з договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014, та здійснюючи подальше погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014, коштами, що знаходилися на депозитному рахунку ОСОБА_1 , була пов`язаною з Банком особою, тому будь-які укладені правочині за участю ОСОБА_1 в інтересах третіх осіб в рамках здійснення Банком своєї діяльності, є нікчемними згідно п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
- обставини встановлені в справі № 910/16152/18 не містять преюдиційних обставин для даної справи № 920/424/24.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено розгляд справи на 27.01.2026. 
19.12.2025 до апеляційного суду надійшов відзив ТОВ "Діамант-Агро", в якому представник зазначав про необґрунтованість доводів апелянта щодо застосування наслідків нікчемності правочинів та стягнення з відповідача 2 347 608,65 грн, а також вказував, що позивач не набув прав кредитора за кредитними договорами та договором про надання банківської гарантії, а тому його права не порушені та не підлягають захисту.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 розгляд справи відкладено на 03.03.2026.
У судовому засіданні, що відбулось 03.03.2026, позивач підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача та третьої особи-1 на стороні відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представники третіх осіб-1, 2 на стороні позивача та третьої особи-2 на стороні відповідача не з`явились, повідомлені належним чином та за висновками апеляційного суду відсутність їх представників у судовому засіданні не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Також відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики ЄСПЛ критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші.
Заслухавши пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2009 між ТОВ "Універсальний комерційний банк "Камбіо", як банком, та ТОВ "Лотуре-Агро", як позичальником, укладено кредитний договір № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) (а.с. 45-46 том 2), відповідно до п. 1.1 якого банк на умовах цього договору та укладеної між сторонами генеральної кредитної угоди № 478/02-2009 від 11.08.2009 відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 1 350 000,00 дол. США на поновлення обігових коштів зі сплатою 16 % річних та строком повернення кредиту 15.10.2010. 
Додатковою угодою від 10.12.2009 до кредитного договору № 487/02-2009 від 08.09.2009 (а.с. 47 том 2) сторони узгодили строк повернення кредиту 20.01.2011. В подальшому, 18.12.2009 та 25.02.2010 сторонами укладені додаткові угоди до кредитного договору № 487/02-2009 від 08.09.2009 щодо отримання кредитних коштів та їх повернення, валюти нарахування відсотків (а.с. 47 зворот - 48 том 2), а додатковими угодами до кредитного договору № 487/02-2009 від 08.09.2009: від 30.07.2010 сторони узгодили строк повернення кредиту - 15.08.2013; від 15.08.2013 строк повернення кредиту - 30.12.2013; від 31.12.2013 строк повернення кредиту - 30.03.2014 (а.с. 48-49 зворот том 2).
15.02.2012 між ПАТ "Банк Камбіо", як банком, та ТОВ "Лотуре-Агро", як позичальником, укладено кредитний договір № 001/1-2012/840 (а.с. 36 зворот - 38 том 2), відповідно до п. 1.1 якого банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит у сумі 1 000 000,00 дол. США у вигляді кредитної лінії на ведення фінансово-господарської діяльності й поповнення обігових коштів зі сплатою 16 % річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості 01.02.2013 включно.
Додатковою угодою від 30.03.2012 до кредитного договору № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 (а.с. 38 зворот том 2) сторони виклали п. 1.1 кредитного договору у наступній редакції: банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит у сумі 1 000 000,00 дол. США у вигляді кредитної лінії на ведення фінансово-господарської діяльності й поповнення обігових коштів зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості 01.02.2013 включно".
Додатковою угодою від 01.07.2013 до кредитного договору № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 (а.с. 39 том 2) сторони виклали п. 1.1 кредитного договору у наступній редакції: "банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит у сумі 603 400,00 дол. США у вигляді відзивної невідновлювальної кредитної лінії на ведення фінансово-господарської діяльності й поповнення обігових коштів зі сплатою 12 % річних, з наступним графіком погашення кредиту: 31.08.2013 - 100 000,00 дол. США; 30.09.2013 - 200 000,00 дол. США; 31.10.2013 - 303 400,00 дол. США".
В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012, між ПАТ "Банк Камбіо", як заставодержателем, та ТОВ "Лотуре-Агро", як заставодавцем, 15.02.2012 укладено договір застави (а.с. 40 зворот - 42 том 2), що посвідчений ПНКМНО Кобою Н.В. за реєстровим № 446, відповідно до умов якого заставодавець передає у заставу заставодержателю майно, що належить заставодавцю, а саме: 6 тракторів колісних та 2 обприскувача причіпних, які оцінюються в сумі 7 548 131,00 грн без ПДВ за згодою сторін (п.п. 1.2, 1.4). 
21.02.2013 між ПАТ "Банк Камбіо", як банком, та ТОВ "Лотуре-Агро", як принципалом, укладено договір про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 (а.с. 44 том 2), за умовами якого банк гарантує виконання принципалом своїх зобов`язань по договору постачання сільськогосподарської продукції № О/Псе-1 від 07.02.2013 перед ТОВ "Іст Грейнс" (бенефіціар). Сума банківської гарантії складає 39 875 000,00 грн, строк банківської гарантії до 04.10.2013 включно. Принципал зобов`язується сплатити банку комісію за надання банківської гарантії у розмірі 1 000 000,00 грн без ПДВ, 500 000,00 грн протягом трьох банківських днів з дня укладення цього договору та 500 000,00 грн до 20.06.2013 (п.п. 1.1, 1.4, 2.2).
18.04.2014 між ПАТ "Банк Камбіо", як первісним кредитором, та ТОВ "Діамант-Агро", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором (далі - договір про відступлення права вимоги від 18.04.2014; а.с. 50 том 2), відповідно до умов якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору і стає кредитором ТОВ "Лотуре-Агро" (далі - боржник) за кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009 на суму 4 193 299,42 грн, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 на суму 3 680 668,46 грн та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 на суму 289 413,70 грн (далі - основні договори). Новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за основними договорами, що становить 8 163 381,58 грн (п.п. 1.1, 1.2).
11.09.2014 між ПАТ "Банк Камбіо", як первісним кредитором, та ТОВ "Діамант-Агро", як новим кредитором, укладено додаткову угоду до договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014 (а.с. 241 том 2) та викладено п. 1.2 договору у такій редакції: "за цим договором новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за основними договорами, що становить 9 921 213,34 грн". Згідно п. 1.5 додаткової угоди сторони приймають до уваги, що виконання зобов`язань за основними договорами забезпечені, зокрема, договором застави від 15.02.2012, посвідченого ПНКМНО 15.02.2012 та зареєстрованого в реєстрі за № 446.
05.09.2014 між ПАТ "Банк Камбіо", як банком, та ОСОБА_1 , як вкладником, укладено договір № 213дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поновлення (а.с. 243 том 3), відповідно до умов якого банк приймає від вкладника грошову суму в розмірі 1 310 700,00 дол. США, відкриває вкладний рахунок вкладнику № НОМЕР_1 . Строк розміщення вкладу складає 5 днів з 05.09.2014 до 10.09.2014, а процентна ставка - 3 % річних.
Відповідач зазначав, що 10.09.2014 між ПАТ "Банк Камбіо", як заставодержателем, та ОСОБА_2 , як заставодавцем, укладено договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, згідно умов якого заставодавець передає у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 289 413,70 грн по договору № 028дф строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" в національній валюті від 29.03.2012, укладеного з ПАТ "Банк Камбіо". Договір є змішаним договором, який складається з договору застави майнових прав та договору відступлення прав вимоги грошових коштів згідно договору № 028дф строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" в іноземній валюті від 29.03.2014, укладеного з ПАТ "Банк Камбіо". Банк з дня виникнення у нього права вимоги має право задовольнити свої вимоги шляхом списання коштів з депозитного рахунку заставодавця, відкритого по договору депозиту № 028дф від 29.03.2012 (п.п. 1.2, 1.6, 4.1 договору) (а.с. 220 том 2).
11.09.2014 між ПАТ "Банк Камбіо", як заставодержателем, та ОСОБА_1 , як заставодавцем, укладено договір застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти) (а.с. 242-244 том 2), відповідно до умов якого договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014 та додаткової угоди від 11.09.2014, який укладений між заставодержателем та ТОВ "Діамант-Агро" (далі - боржник), за умовами якого боржник набув право вимоги за кредитним договором № 487/02-2009 від 08.09.2009, кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012, укладеними між заставодержателем та ТОВ "Лотуре-Агро" на суму 743 665,29 дол. США, що по курсу НБУ на 11.09.2014 складає 9 631 799,64 грн. 
Згідно п.п. 1.2, 1.5, 4.1 вказаного договору в забезпечення виконання зобов`язань боржника за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014 та додаткової угоди від 11.09.2014, заставодавець передає в заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 743 665,29 дол. США по договору № 213дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поновлення від 05.09.2014 з ПАТ "Банк Камбіо" (предмет застави). Договір є змішаним договором, який складається з договору застави майнових прав та договору відступлення прав вимоги грошових коштів згідно договору № 213дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" (в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення) від 05.09.2014 з ПАТ "Банк Камбіо". Заставодержатель набуває права вимоги в день невиконання боржником своїх зобов`язань за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014 та додаткової угоди від 11.09.2014, порушення судом справи про банкрутство заставодавця (винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство заставодавця), або прийняття судом до розгляду заяви про затвердження плану санації заставодавця до порушення провадження у справі про банкрутство відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (винесення судом ухвали про прийняття до розгляду заяви про затвердження плану санації заставодавця до порушення провадження у справі про банкрутство). Заставодержатель з дня виникнення у нього права вимоги має право задовольнити свої вимоги шляхом списання коштів з депозитного рахунку заставодавця, відкритого по договору № 213дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" (в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення) від 05.09.2014 з ПАТ "Банк Камбіо". 
Зі змісту виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 USD за 11.09.2014, вбачається, що 11.09.2014 відбулося погашення заборгованості по кредиту згідно умов договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 11.09.2014 в сумі 743 665,29 дол. США (а.с. 246 том 2).
Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_2 ТОВ "Діамант-Агро" за 11.09.2014 (а.с. 245 том 2):
- 11.09.2014 відбулося погашення заборгованості по кредиту згідно умов договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 11.09.2014 в сумі 9 631 799,64 грн;
- 11.09.2014 списання заборгованості по кредиту згідно умов договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 11.09.2014 в сумі 289 413,70 грн (кореспондент: ОСОБА_2 ).
Згідно довідки ПАТ "Банк Камбіо" № 04/1975/10 від 11.09.2014 виданої ТОВ "Діамант-Агро" (а.с. 247 том 2) вбачається, що станом на 11.09.2014 заборгованість ТОВ "Діамант-Агро" перед ПАТ "Банк Камбіо" за передані згідно договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014 права вимоги ТОВ "Лотуре-Агро" за кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 - погашена повністю. 
19.08.2014 Правлінням НБУ прийнято постанову № 510/БТ "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ "Банк Камбіо" шляхом призначення куратора" (а.с. 120-122 том 2), а постановою Правління НБУ № 603/БТ від 25.09.2014 прийнято рішення про віднесення ПАТ "Банк Камбіо" до категорії проблемних (а.с. 123-126 том 2). 
Постановою Правління НБУ № 782 від 04.12.2014 затверджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк Камбіо" з 05.12.2014; виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 140 від 04.12.2014 про початок з 05.12.2014 процедури виведення ПАТ "Банк Камбіо" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; постановою Правління НБУ № 144 від 27.02.2015, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 46 від 02.03.2015 про початок з 02.03.2015 процедури ліквідації Банку.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 у справі про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро" № 910/7266/14 (а.с. 60-67 том 2), зокрема, апеляційну скаргу ТОВ "Діамант-Агро" на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.10.2015 у справі № 910/7266/14 задоволено частково. Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.10.2015 у справі № 910/7266/14 в частині відмови в задоволенні грошових вимог ТОВ "Діамант-Агро" до ТОВ "Лотуре-Агро" скасовано. Прийнято нове рішення, яким визнано та включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ТОВ "Діамант-Агро" до ТОВ "Лотуре-Агро" у розмірі: 1 218,00 грн - вимоги першої черги, 193 299,42 грн - вимоги четвертої черги. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ "Діамант-Агро" у розмірі 3 970 070,76 грн, як такі, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника.
Зі змісту витягу з наказу № 109 від 18.07.2018 вбачається затвердження акту комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018 (а.с. 34 том 2). 
Згідно акту комісії з перевірки правочинів за період з 05.12.2013 по 05.12.2014 від 18.07.2018 (а.с. 187-188 том 3) виявлено ознаки нікчемності, передбачені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, в наступних правочинах (а.с. 189-190 том 3): 
- договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18.04.2014, укладений між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Діамант-Агро"; 
- правочин щодо дострокового припинення/розірвання договору № 028дф строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" в національній валюті від 29.03.2012 з додатковою угодою від 02.04.2014. Вкладник - ОСОБА_2 ;
- договір застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014, укладений між ПАТ "Банк Камбіо" та ОСОБА_2 . Предмет договору - задоволення вимог заставодержателя шляхом списання коштів з рахунку відкритого в рамках строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" в національній валюті від 29.03.2012;
- договір застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти) від 11.09.2014, укладений між ПАТ "Банк Камбіо" та ОСОБА_1 . Предмет договору - задоволення вимог заставодержателя шляхом списання коштів рахунку відкритого в рамках договору рамках строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" в національній валюті № 213дф/14 від 05.09.2014; 
- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору застави посвідчений ПНКМНО Кобою Н.В. за реєстровим № 446, укладений між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Лотуре-Агро". Предмет застави - 6 тракторів та 2 оприскувача причіпних. Заставна вартість 7 548 131,00 грн.
ПАТ "Банк-Камбіо" направив повідомлення № 22/1921 від 02.10.2018 ТОВ "Діамант-Агро" про нікчемність вищевказаних правочинів та застосування наслідків їх нікчемності (а.с. 51-52 том 2).
09.01.2020 відбувся електронний аукціон з реалізації майнових активів ПАТ "Банк Камбіо" за лотом GL19N614456, до якого були включені, в тому числі, права вимоги за кредитними договорами № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013. Відповідно до результатів проведення електронного аукціону, що були оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-12-24-000006-b від 09.01.2020, переможцем стало ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" (а.с. 127-128 том 2).
30.01.2020 між ПАТ "Банк Камбіо", від імені якого діяла уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" Савельєва А.М., як банком, та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", як новим кредитором, укладено договір № 23 про відступлення прав вимоги (а.с. 129-131 том 2), посвідчений ПНКМНО Малим О.С., реєстровий № 115, відповідно до якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги та майнові права, в тому числі, за наступними договорами (додаток № 1 до договору № 23 від 30.01.2020; а.с. 131 зворот - 132 том 2) кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013; договором застави від 15.02.2012 за № 446.
Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду № 387 від 18.02.2020 (а.с. 23-25 том 3), що набирає чинності з 21.02.2020, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Камбіо", делеговані Савельєвій А.М. рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1863 від 25.07.2019 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" та АТ "Банк Велес", а визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" здійснюються безпосередньо Фондом.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2020 у справі № 910/7266/14 (а.с. 78-100 том 2), зокрема, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Лотуре-Агро". Ліквідовано банкрута - ТОВ "Лотуре-Агро" як юридичну особу у зв`язку з банкрутством. Дію мораторію припинено. Провадження у справі про банкрутство № 910/7266/14 закрито. 
Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що організатором аукціону 25.11.2019 на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України було розміщено повідомлення № 64220 про результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ "Лотуре-Агро" по лоту № 50, відповідно до якого аукціон визнано таким, що відбувся, лот № 50 реалізовано за ціною - 2 471 167,00 грн. 
Відповідні кошти, за вирахуванням винагороди організатора аукціону та ін. витрат, в розмірі 2 347 608,65 грн перераховані на рахунки ТОВ "Діамант-Агро", що підтверджується звітом ліквідатора ТОВ "Лотуре-Агро" вих. № 910/7266/14-703 від 15.05.2020 та відповідними платіжними дорученнями (а.с. 73-77 том 2). 
12.01.2022 на підставі договору № 07/12/01/2022/1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеного між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", як первісним кредитором, та АТ "ЗНВКІФ "Аргумент Фонд", як новим кредитором, посвідчений ПНКМНО Мурською Н.В., реєстровий № 42 (а.с. 133-137 том 2), право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009; кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013, відступлено на користь АТ "ЗНВКІФ "Аргумент Фонд". У відповідності до пп. 3.1.3 договору право вимоги переходить до нового кредитора з дати укладання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитними договорами та зобов`язань майнових поручителів за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі відповідних кредитних договорів та договорів забезпечення.
21.02.2022 на підставі договору № 1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладеного між АТ "ЗНВКІФ "Аргумент Фонд", як первісним кредитором, та ТОВ "ФК "Женева Фінанс", як новим кредитором, (а.с. 137 зворот - 141 том 2) право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009; кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 відступлено на користь ТОВ "ФК "Женева Фінанс". У відповідності до пп. 3.1.3 договору право вимоги переходить до нового кредитора з дати укладання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитними договорами. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі відповідних кредитних договорів.
09.06.2022 на підставі договору № 1 купівлі-продажу майнових прав, укладеного між АТ "ЗНВКІФ "Аргумент Фонд", як продавцем, та ТОВ "ФК "Женева Фінанс", як покупцем, (а.с. 141 зворот - 144 том 2) майнові права, що належать продавцю на підставі договору купівлі-продажу № 07/12/01/2022/1 від 12.01.2022, перейшли у власність ТОВ "ФК "Женева Фінанс".
13.06.2022 на підставі договору № 1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеного між ТОВ "ФК "Женева Фінанс", як первісним кредитором, та Адекко Лімітед (ADECCO LIMITED), як новим кредитором, посвідченого ПНКМНО Лапкевич Т.В., реєстровий № 842 (а.с. 144 зворот - 147 том 2), право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009; кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 відступлено на користь Адекко Лімітед (ADECCO LIMITED). У відповідності до пп. 3.1.3 договору право вимоги переходить до нового кредитора з дати укладання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитними договорами та зобов`язань майнових поручителів за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитних договорів та договорів забезпечення.
24.06.2022 на підставі договору № 22 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеного між Адекко Лімітед (ADECCO LIMITED), як первісним кредитором, та Екселленд Холдінгс ЛТД (EXCELLAND HOLDINGS LTD), як новим кредитором, посвідченого ПНКМНО Лапкевич Т.В., реєстровий № 967 (а.с. 148-151 том 2), право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009; кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 (а.с. 150 том 2) відступлено на користь Екселленд Холдінгс ЛТД (EXCELLAND HOLDINGS LTD). У відповідності до пп. 3.1.3 договору право вимоги переходить до нового кредитора з дати укладання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитними договорами та зобов`язань майнових поручителів за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитних договорів та договорів забезпечення.
24.06.2022 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 23, укладеного між Адекко Лімітед (ADECCO LIMITED), як продавцем, та Екселленд Холдінгс ЛТД (EXCELLAND HOLDINGS LTD), як покупцем, посвідченого ПН КМНО Лапкевич Т.В., реєстровий № 968 (а.с. 151 зворот - 154 том 2), майнові права, що належать продавцю на підставі договору № 1 купівлі-продажу майнових прав від 13.06.2022, перейшли у власність Екселленд Холдінгс ЛТД (EXCELLAND HOLDINGS LTD).
27.07.2022 на підставі договору № 22 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеного між Екселленд Холдінгс ЛТД (EXCELLAND HOLDINGS LTD), як первісним кредитором, та Платформ Капітал РАІФ В.С.І.С. ЛТД (PLATFORM CAPITAL RAIF V.C.I.C. LTD), як новим кредитором, посвідченого ПН КМНО Лапкевич Т.В., реєстрові №№ 1147, 1148 (а.с. 154 зворот - 158 том 2), право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009; кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 (а.с. 158 зворот том 2) відступлено на користь Платформ Капітал РАІФ В.С.І.С. ЛТД (PLATFORM CAPITAL RAIF V.C.I.C. LTD). У відповідності до пп. 3.1.3 договору право вимоги переходить до нового кредитора з дати укладання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним договором та зобов`язань майнових поручителів за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитного договору та договорів забезпечення.
Між Екселленд Холдінгс ЛТД (EXCELLAND HOLDINGS LTD) та Платформ Капітал РАІФ В.С.І.С. ЛТД (PLATFORM CAPITAL RAIF V.C.I.C. LTD) підписано акт приймання-передачі документації до договору № 22 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення від 27.07.2022 (а.с. 160-161 том 2). 
27.07.2022 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 23, укладеного між Екселленд Холдінгс ЛТД (EXCELLAND HOLDINGS LTD), як продавцем, та Платформ Капітал РАІФ В.С.І.С. ЛТД (PLATFORM CAPITAL RAIF V.C.I.C. LTD), як покупцем, посвідченого ПНКМНО Лапкевич Т.В., реєстровий № 1150 (а.с. 162-165 том 2), майнові права, що належать продавцю на підставі договору № 23 купівлі-продажу майнових прав від 24.06.2022, перейшли у власність Платформ Капітал РАІФ В.С.І.С. ЛТД (PLATFORM CAPITAL RAIF V.C.I.C. LTD).
01.11.2022 на підставі договору № 22 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеного між Платформ Капітал РАІФ В.С.І.С. ЛТД (PLATFORM CAPITAL RAIF V.C.I.C. LTD), як первісним кредитором, та Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI), як новим кредитором, посвідченого ПНКМНО Лапкевич Т.В., реєстрові №№ 1863, 1864 (а.с. 166-170 том 2), право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009; кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 (а.с. 178 том 2), відступлено на користь Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI. У відповідності до пп. 3.1.3 договору право вимоги переходить до нового кредитора з дати укладання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним договором та зобов`язань майнових поручителів за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитного договору та договорів забезпечення.
Між Платформ Капітал РАІФ В.С.І.С. ЛТД (PLATFORM CAPITAL RAIF V.C.I.C. LTD) та Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI) підписано акт приймання-передачі документації до договору № 22 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення від 01.11.2022 (а.с. 171-172 том 2). 
01.11.2022 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 23, укладеного між Платформ Капітал РАІФ В.С.І.С. ЛТД (PLATFORM CAPITAL RAIF V.C.I.C. LTD), як продавцем, та Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI), як покупцем, посвідченого ПНКМНО Лапкевич Т.В., реєстрові №№ 1865, 1866 (а.с. 173-177 том 2), майнові права, що належать продавцю на підставі договору № 23 купівлі-продажу майнових прав від 27.07.2022, перейшли у власність Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI).
20.12.2023 на підставі договору № 1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеного між Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI), як первісним кредитором, та АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" (JOINT STOCK COMPANY "CLOSED NON-DIVERSIFIED VENTURE CORPORATE INVESTMENT FUND "INVESTOHILLS HELIANTHUS") (ЄДРПОУ 43515433), як новим кредитором, від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору № 20/10-2023-1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 20.10.2023, діє ТОВ "КУА "Стронг Менеджмент Актив" (ЄДРПОУ 43965345) (номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - діяльність з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами) № 646 від 12.08.2021), посвідчений ПНКМНО Біловар І.О., реєстрові №№ 6399, 6400 (а.с. 179 зворот - 185 том 2), право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 487/02-2009 від 08.09.2009; кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012; договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013 (а.с. 185 зворот - 186 том 2) відступлено на користь АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус".
Пунктами 2.1, 3.1, 4.1, 4.2 договору відступлення передбачено, що первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги, та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відступлення право вимоги переходить до нового кредитора з дати укладання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним договором та зобов`язань майнових поручителів/поручителів/боржника стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення, дебіторської заборгованості. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитного договору та договорів забезпечення, дебіторської заборгованості. Сторони домовились, що за відступлення права вимоги новий кредитор сплачує первісному кредитору ціну цього договору в розмірі 331 394,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату укладення цього договору відповідає 12 367 789,78 грн. Новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору в розмірі, визначеному п. 4.1 цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок первісного кредитора, вказаний в р. 12 цього договору, не пізніше 31.05.2024 (включно).
Між Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI та АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" (JOINT STOCK COMPANY "CLOSED NON-DIVERSIFIED VENTURE CORPORATE INVESTMENT FUND "INVESTOHILLS HELIANTHUS") підписано акт приймання-передачі документації до договору № 1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення від 20.12.2023 (а.с. 188 зворот - 190 том 2). 
20.12.2023 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 2, укладеного між Хеліантус Інвестментс Дезігнейтед Актівіті Компані (HELIANTUS INVESTMENT DESIGNATED ACTIVITI COMPANI), як продавцем, та АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" (JOINT STOCK COMPANY "CLOSED NON-DIVERSIFIED VENTURE CORPORATE INVESTMENT FUND "INVESTOHILLS HELIANTHUS") (ЄДРПОУ 43515433), як покупцем, від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору № 20/10-2023-1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 20.10.2023, діє ТОВ "КУА "Стронг Менеджмент Актив" (ЄДРПОУ 43965345) (номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - діяльність з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами) № 646 від 12.08.2021), посвідчений ПНКМНО Біловар І.О., реєстрові №№ 6401, 6402 (а.с. 190 зворот - 194 том 2), майнові права (додаток № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 2 від 20.12.2023; а.с. 194 зворот - 195 том 2, зокрема, договір застави від 15.02.2012, реєстровий № 446) перейшли у власність АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус". 
Враховуючи наведене, АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" з 20.12.2023 вважає себе новим кредитором ТОВ "Лотуре-Агро" за кредитними договорами № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013, а також правонаступником щодо вимог до боржника, до якого перейшли майнові права за договором застави від 15.02.2012, реєстровий № 446, укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15.02.2012.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 892 від 22.08.2024 "Про затвердження ліквідаційного балансу та звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Камбіо" затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Камбіо" (а.с. 194 том 3).
Позивач вказував про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014 та інших супутніх до нього правочинів, оскільки:
- правочини укладені Банком з фізичними особами ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) не призвели до реальної оплати договору про відступлення права вимоги, відповідно такий договір є неоплатним і Банк безоплатно відчужив майно та відмовився від власних майнових вимог;
- уклавши договір про відступлення права вимоги в сукупності з іншими правочинами (дострокове розірвання договорів банківських вкладів договорів застави грошових (депозитних) коштів) Банк надав окремим кредиторам (депозитним вкладникам) переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
- договір про відступлення права вимоги в сукупності з правочинами підписаними з фізичними особами, укладені з пов`язаною особою Банку - ОСОБА_1 , 
у зв`язку з чим просив визнати за позивачем права вимоги за кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013, а також стягнути 2 347 608,65 грн безпідставно набутих коштів з ТОВ "Діамант-Агро", які останній отримав за рахунок реалізації заставного майна за договором застави від 15.02.2012 (реєстровий № 446) в рамках справи № 910/7266/14 про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро".
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав застосування наслідків нікчемності правочинів та стягнення з відповідача 2 347 608,65 грн безпідставно набутих коштів, при цьому вказавши, що з моменту набуття відповідачем прав кредитора за кредитними договорами і договором про надання банківської гарантії у ПАТ "Банк Камбіо" не було підстав передавати (продавати) новому кредитору (ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста") право вимоги, у зв`язку з тим, що у Банку вже не існувало такого права, і як наслідок позивач не набув прав кредитора.
Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено ст. 16 цього Кодексу.
Виходячи з приписів ст. 4 ГПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); виконання обов`язку боржника заставодавцем (майновим поручителем).
За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
У ч. 2 ст. 27 Закону України "Про заставу" зазначено, що застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 3 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язанням, відповідно до ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України вбачається, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Аналогічне положення встановлено в ст. 17 Закону України "Про іпотеку" - іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
Нормами ч. 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 216 ЦК України правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.
У ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
За приписами ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
У ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції Закону на момент введення тимчасової адміністрації Банку) протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.
Згідно п.п. 1, 7, 8 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції Закону на момент введення тимчасової адміністрації Банку) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції Закону на момент введення тимчасової адміністрації Банку) уповноважена особа Фонду: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених ч. 3 цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.
За змістом ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції Закону на момент введення тимчасової адміністрації Банку) уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує повноваження органів управління банку; приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов`язковому зберіганню; виконує повноваження, які визначені ч. 2 ст. 37 цього Закону; здійснює відчуження активів і зобов`язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду. Уповноважена особа Фонду може здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та/або нормативно-правовими актами Фонду, які є необхідними для завершення процедури ліквідації банку.
Згідно ч. 3 ст. 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна процедура банку вважається завершеною.
Відповідно до ст. 68 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених НБУ відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Банк має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. У фінансових звітах кожного банку відображаються результати його діяльності за звітний період.
Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2014 між ПАТ "Банк Камбіо", як первісним кредитором, та ТОВ "Діамант-Агро", як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с. 50 том 2), за умовами якого ТОВ "Діамант-Агро" стало кредитором ТОВ "Лотуре-Агро" за кредитними договорами № 487/02-2009 від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012, договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013, та, відповідно, стало боржником ПАТ "Банк Камбіо". Водночас за кредитними договорами та договором про надання банківської гарантії до ТОВ "Діамант-Агро" перейшло і відповідне забезпечення, зокрема, застава з 6 тракторів та 2 обприскувачів причіпних на суму 7 548 131,00 грн без ПДВ згідно договору застави від 15.02.2012 посвідченого ПНКМНО Кобою Н.В. за реєстровим № 446 (а.с. 40 зворот - 42 том 2).
Так, постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 у справі № 910/7266/14 (а.с. 60-67 том 2), зокрема, визнано та включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ТОВ "Діамант-Агро" до ТОВ "Лотуре-Агро" в розмірі 1 218,00 грн - вимоги першої черги, 193 299,42 грн - вимоги четвертої черги; окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ "Діамант-Агро" у розмірі 3 970 070,76 грн, як такі, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника.
Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2016 у справі № 910/7266/14, зокрема, касаційну скаргу ТОВ "Лотуре-Агро" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 у справі № 910/7266/14 у вищезазначеній частині залишено без змін. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/57063185).
Судом касаційної інстанції зазначено, що враховуючи вимоги закону, суд апеляційної інстанції визнав ТОВ "Діамант-Агро" кредитором боржника виходячи з того, що ТОВ "Діамант-Агро" набуло права кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18.04.2014, зазначений договір не визнаний судом недійсним, документи, які засвідчують права, що передаються за цим договором, підтверджують вимоги кредитора. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що в забезпечення виконання кредитного договору № 001/1-2012/840, 15.02.2012 між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Лотуре-Агро" укладено договір застави зареєстрований в реєстрі за № 446. 
Колегія суддів зазначає, що відповідно до укладених банком з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договорів застави майнових прав та відступлення права вимоги, здійснено договірне списання грошових коштів у сумі 9 631 799,64 грн (743 665,29 дол. США) та 289 413,70 грн в рахунок погашення простроченої заборгованості за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014, укладеного між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Діамант-Агро", і відповідно довідки Банку № 04/1975/10 від 11.09.2014 заборгованість ТОВ "Діамант-Агро" перед ПАТ "Банк Камбіо" за передані згідно договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014 права вимоги була погашена повністю (а.с. 245-247 том 2).
Враховуючи наведене відбулось виконання обов`язку боржника (відповідача) заставодавцями - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і як наслідок, у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні - за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014, укладеного між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Діамант-Агро" права кредитора замість Банку набули ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З встановлених фактів вбачається, що укладення спірних правочинів та проведення операцій з погашення заборгованості за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014 відбулося до віднесення ПАТ "Банк Камбіо" до категорії неплатоспроможних, запровадження тимчасової адміністрації та початку ліквідації, а отже банк не був обмежений укладати будь-які правочини та здійснювати банківські операції. 
27.02.2015 прийнято постанову Правління НБУ № 144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" з 02.03.2015, а згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду № 46 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" та в подальшому через 3-и роки після початку ліквідаційної процедури 18.07.2018 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" видано наказ № 109, яким виявлено ознаки нікчемності, передбачені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, у договорі про відступлення права вимоги від 18.04.2014, укладеного між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Діамант-Агро" та інших супутніх до нього правочинів.
У постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 826/17586/16 зауважено, що процедура забезпечення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності включає, зокрема, такі дії, як утворення комісії для здійснення перевірки, проведення аналізу всіх документів, пов`язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), які у сукупності складають власне перевірку правочинів. При цьому, як слідує зі змісту ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", такі дії мають бути здійсненні саме у період дії тимчасової адміністрації банку, тобто до початку процедури ліквідації. У вказаній постанові також зробленого висновок, що повноваження Фонду (уповноваженої особи Фонду) під час здійснення ліквідації банку визначені ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в якій відсутні такі повноваження, як здійснення перевірки правочинів банку на предмет їх нікчемності. У цей період уповноважена особа має право лише повідомляти осіб про нікчемність правочинів, однак проведення їх перевірки може здійснюватися у період дії тимчасової адміністрації.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок звернення стягнення на банківські вклади (депозити) ПАТ "Банк Камбіо" повернув кредитні кошти, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили право вимагати повернення таких коштів від банку, що свідчить про оплатність правочину. Після звернення стягнення на предмет застави і списання грошових коштів з рахунку заставодавців в рахунок погашення заборгованості відбулась заміна кредитора в зобов`язанні. Заставодавці втратили право вимоги до Банку про повернення внесених за договором депозиту коштів, проте набули право вимоги до боржника. В свою чергу банк отримав кошти на погашення заборгованості за кредитними договорами та договором про надання банківської гарантії, тобто не поніс збитків та його інтереси не були порушені.
З викладеного вбачається, що правові підстави для поширення положень п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на вказані правочини відсутні.
За договорами застави заставодавці ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) передали банку в заставу право вимоги за власними банківськими вкладами, і укладені договори застави майнових прав та відступлення права вимоги не передбачали платіж чи передачу майна на користь заставодавців (кредиторів Банку).
Черговість та порядок задоволення вимог кредиторів банку визначені у ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та виникають і формуються після прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність" (п. 1 ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку (п. 4 ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
Відповідно до п. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду, з дня свого призначення, складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
Отже з урахуванням приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" про беззаперечну наявність такої мети, як "отримання переваги перед іншими вкладниками банку", можна стверджувати лише у разі укладання договорів (правочинів) після визнання банку неплатоспроможним та запровадження тимчасової адміністрації Фонду. До настання цих подій банк здійснює свою господарську діяльність у звичайному режимі, з урахуванням чинних обмежень у його діяльності, без формування та врахування в своїй роботі будь-якої черги та порядку задоволення вимог кредиторів, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Слід зазначити, що договори застави майнових прав та відступлення права вимоги були укладені 10.09.2014, 11.09.2014 та виконані до визнання ПАТ "Банк Камбіо" проблемним (25.09.2014), неплатоспроможним (04.12.2014) та введення тимчасової адміністрації (05.12.2014), при цьому на час їх укладання та виконання жодних обмежень у діяльності Банку щодо формування черги кредиторів та дотримання порядку задоволення вимог кредиторів встановлено не було.
Враховуючи наведене правові підстави для поширення положень п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на вказані правочини відсутні.
Позивач стверджував, що ОСОБА_1 на момент укладання договору застави майнових прав та відступлення права вимоги, яким забезпечувалося виконання вимог Банку, що випливають з договору про відступлення права вимоги від 18.04.2014, була пов`язаною особою з ПАТ "Банк Камбіо" - Головою Правління та власником істотної участі в банку (а.с. 57 зворот - 59 том 2), відповідно всі правочини вчинені такою особою є нікчемними на підставі п. 8 ч. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також, позивач стверджував, що ОСОБА_1 має заінтересованість відносно ТОВ "Діамант-Агро", оскільки 21.06.2016 засновником (учасником) вказаного товариства став ОСОБА_5 - син ОСОБА_1 , а з 03.01.2018 сама ОСОБА_1 стала засновником ТОВ "Діамант-Агро".
Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 05.12.2018 у справі № 911/3880/15 вбачається, що для встановлення нікчемності договору з підстав, зазначених в п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", необхідним є одночасне встановлення двох обставин: укладення банком правочину/договору з пов`язаною особою банку та невідповідність такого правочину вимогам законодавства України. 
Тобто, нікчемним правочин може бути визнаний не лише при укладені банком правочину з пов`язаною особою, а за умови, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Матеріали справи містять договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ "Діамант-Агро", укладений 06.05.2016 між ОСОБА_6 , як продавцем, та ОСОБА_7 , як покупцем (а.с. 18 том 5), згідно умов якого продавець передає у власність покупцю частку у розмірі 495 000,00 грн, що складає 99 % у статутному капіталі ТОВ "Діамант-Агро" (ЄДРПОУ 38575616), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити названу частку. 
Договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ "Діамант-Агро", укладений 06.05.2016 між ОСОБА_6 , як продавцем, та ОСОБА_5 , як покупцем (а.с. 19 том 5), згідно умов якого продавець передає у власність покупцю частку у розмірі 5 000,00 грн, що складає 1 % у статутному капіталі ТОВ "Діамант-Агро" (ЄДРПОУ 38575616), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити названу частку. 
Згідно протоколу № 6 загальних зборів учасників ТОВ "Діамант-Агро" від 10.05.2016 (а.с. 26 том 5) затверджено розподіл часток в статутному капіталі товариства: ОСОБА_7 володіє часткою в розмірі 495 000,00 грн, що становить 99 % статутного капіталу товариства; ОСОБА_5 володіє часткою в розмірі 5 000,00 грн, що становить 1 % статутного капіталу товариства.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 став учасником ТОВ "Діамант-Агро" у 2016 році, при цьому позивач також посилався на те, що з 03.01.2018 ОСОБА_1 стала засновником ТОВ "Діамант-Агро", однак спірні договори було укладено та виконано сторонами у 2014 році. В той же час матеріали справи не містять обґрунтувань позивача, яким вимогам законодавства не відповідають спірні правочини, як і не містять доказів визнання вказаних договорів недійсними у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Таким чином не встановлено одночасно двох обставин - укладення банком правочину/договору з пов`язаною особою банку та невідповідність такого правочину вимогам законодавства України. Окрім того з позовом про встановлення наслідків нікчемності правочинів уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" не зверталась.
З викладеного вбачається, що правові підстави для поширення положень п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на спірні правочини відсутні.
Щодо тверджень позивача про те, що при проведенні операцій щодо здійснення погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014, коштами фізичних осіб ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) було порушено законодавчі вимоги щодо порядку розрахунку, слід зазначити наступне.
19.08.2014 постановою Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014 "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ "Банк Камбіо" шляхом призначення куратора" було встановлено особливий режим контролю за ПАТ "Банк Камбіо" (а.с. 120-121 том 2), а саме: призначено з 19.08.2014 до 14.02.2015 куратора ПАТ "Банк Камбіо" службовця НБУ; надано кураторові ПАТ "Банк Камбіо" право керуватися у своїй діяльності повноваженнями, визначеними у п. 4.9 глави 4 розділу 1 Положення № 346; заборонено ПАТ "Банк Камбіо" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки; зобов`язано ПАТ "Банк Камбіо" здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ. У зв`язку з цим перерахувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ "Банк Камбіо", відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ.
25.09.2014 прийнято постанову Правління НБУ від 25.09.2014 за № 603/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Камбіо" до категорії проблемних" (а.с. 123-125 том 2), якою встановлено обмеження у діяльності банку, зокрема, погашення заборгованості, що виникла за будь-якими активними операціями банку, мало прийматись тільки в грошовій формі (крім набуття права власності на об`єкти застави) за погодженням із куратором банку.
В постанові Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 910/16476/18, постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 920/653/18 зазначені наступні висновки: постанова Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014, зважаючи на його юридичну силу та властивості, є правовим актом індивідуальної дії, має чітко виражений організаційно-розпорядчий, персоніфікований характер, чинність та юридична сила якого спрямовані передусім на особу, якій він адресований, і породжує конкретні правовідносини, обумовлені ним, зокрема, спрямований на реалізацію заходів впливу щодо конкретного проблемного банку - ПАТ "Банк Камбіо", а не стосовно невизначеного кола осіб, та дія його вичерпується одноразовим застосуванням. Отже така постанова НБУ з огляду на її правову природу не є актом цивільного законодавства у розумінні положень ст. 4 ЦК України, у зв`язку з чим підстав для застосування норм ст.ст. 203, 215 ЦК України до спірного правочину в контексті невідповідності його зазначеній постанові НБУ як акту законодавства немає.
У постанові Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 911/2711/18 викладені наступні висновки: згідно з Інструкцією про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління НБУ № 320 від 16.08.2006 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 06.09.2006 за № 1035/12909 консолідований кореспондентський рахунок - кореспондентський рахунок, що відкритий у територіальному управлінні і на якому об`єднані кошти банку та його філій (або певної кількості філій) у разі роботи банку (філії) у СЕП за відповідною моделлю обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку (абз. 16 п. 1 глави 1 розділу І Інструкції в редакції, чинній станом на 19.08.2014, 10 та 11.09.2014). Кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку філії іноземного банку для здійснення міжбанківського переказу коштів (абз. 17 п. 1 глави 1 розділу І Інструкції).
Отже кореспондентський рахунок та консолідований кореспондентський рахунок є різними видами рахунків. У свою чергу у постанові Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014 не міститься вимог щодо використання саме консолідованого кореспондентського рахунку. Обмеження у діяльності Банку в частині прийняття погашення заборгованості, що виникла за будь-якими активними операціями банку, виключно в грошовій формі (крім набуття права власності на об`єкти застави) за погодженням із куратором Банку, були запроваджені постановою Правління НБУ № 603/БТ від 25.09.2014 та не можуть розповсюджувати свою дію на розрахунки, що здійснені до прийняття такої постанови. Відтак операції щодо погашення заборгованості за кредитним договором не порушують порядок, встановлений прийнятими в подальшому постановами Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014 та № 603/БТ від 25.09.2014.
Вимога щодо проведення розрахунків через кореспондентські рахунки спрямована лише на Банк, оскільки за змістом п. 1 глави 1 Інструкції "Про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Правління НБУ № 320 від 16.08.2006, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.09.2006 за № 1035, у редакції, чинній на час укладення спірного договору, кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку, філії іноземного банку для здійснення міжбанківського переказу коштів; згідно з пп. 7.1.3 п. 7.1 ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" кореспондентським є рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів.
Верховний Суд погодився з тим, що під час розгляду справи № 910/16476/18 суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що кореспондентський рахунок та консолідований кореспондентський рахунок є різними видами рахунків. У свою чергу, у постанові Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014 не міститься вимог щодо використання саме консолідованого кореспондентського рахунку. 
Позивач вказував, що розрахункові операції проведені між сторонами є виключно коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, проте наявними у матеріалах справи доказами підтверджено проведення операцій 11.09.2014 на погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014 грошовими коштами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Операції щодо погашення заборгованості за договором відступлення права вимоги, які здійснені 11.09.2014, не порушують порядок, встановлений постановами Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014 та № 603/БТ від 25.09.2014. 
Окрім того НБУ листом № 24-0006/36657 від 10.05.2024 (а.с. 248-249 том 2) надав відповідь на лист ОСОБА_1 № 01/04-2024 від 11.04.2024 про те, що кореспондентський рахунок банку, відкритий в НБУ, використовується виключно для міжбанківського переказу коштів через СЕП. Для погашення наданого банком фізичній/юридичній особі кредиту за рахунок отриманого в забезпечення та таким кредитом вкладу (депозиту) фізичної особи, розміщеного в цьому банку, кореспондентський рахунок не використовується.
Також слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 910/16152/18 (а.с. 39-41 том 4) за позовом ТОВ "Діамант-Агро" до ПАТ "Банк Камбіо" про визнання правовідносин за кредитним договором № 010/1-2014/980 від 07.03.2014 припиненими, зроблені наступні висновки:
- за договорами застави, укладеними з третіми особами позивача, 11.09.2014 відповідачем було здійснено договірне списання грошових коштів у рахунок погашення заборгованості позивача (позичальника) перед відповідачем (банком) за кредитним договором. Тобто, фактично було здійснено перерахування грошових коштів з депозитних рахунків третіх осіб позивача, відкритих у банку відповідача, у зв`язку з чим треті особи, як майнові поручителі, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.ст. 512, 528 ЦК України та Закону України "Про заставу" набули прав кредиторів за кредитним договором. Скаржник вважає, що перерахування грошових коштів третіми особами на рахунок відповідача є правочинами, які мають ознаки нікчемності. Однак суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок у одному банку не є правочинами в розумінні ст.ст. 202, 204, 626 ЦК України та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а є банківськими операціями, а тому не можуть визнаватися нікчемними, оскільки проведені на виконання цивільно-правових договорів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 05.12.2018 у справі № 911/3880/15, та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.06.2018 у справі № 755/7957/16-ц (п. 8.5);
- в даному випадку відсутні обставини, які б свідчили про те, що транзакція з перерахування грошових коштів, як повернення кредиту, за своєю правовою природою є правочином, який передбачає платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, у зв`язку з чим правові підстави для визначення транзакції як нікчемного правочину відсутні, що не спростовано скаржником. Оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що внаслідок перерахування грошових коштів 11.09.2014 заборгованість позивача перед відповідачем за кредитним договором була повністю погашена, колегія суддів вважає правильним висновок судів про те, що правовідносини за цим кредитним договором є припиненими (п. 8.6);
- доводи касаційної скарги про недотримання положень постанови Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014 "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ "Банк Камбіо", зокрема, щодо проведення розрахунків в інший спосіб, ніж це передбачено, відхиляються колегією суддів, оскільки відповідачем не зазначено конкретні норми матеріального права були порушені при виконанні спірних договорів у контексті названої постанови. Також колегією суддів враховано, що постановою № 510/БТ від 19.08.2014 встановлена заборона ПАТ "Банк Камбіо" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки та зобов`язано здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ. У зв`язку із цим зобов`язано перерахувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ "Банк Камбіо", відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ. Однак, зазначене не вказує на наявність заборон щодо проведення розрахунків за спірними договорами (п. 8.7);
- доводи касаційної скарги про те, що звернення стягнення на предмет застави на наступний день після укладення договору застави чітко виражає спрямованість дій учасників правовідносин відступити право вимоги до кредиторів банку, тобто вивести активи банку відхиляється колегією суддів, оскільки здійснення відповідачем договірного списання грошових коштів, належних третім особам позивача, з їх рахунків в погашення заборгованості позивача перед банком не свідчить про направленість таких дій на зменшення розміру капіталу (активів) банку. При цьому, скаржником не надано доказів на підтвердження того, яким чином здійснення платежу третіми особами позивача щодо повернення кредитних коштів 11.09.2014 вплинуло на платоспроможність банку або на неможливість часткового чи повного виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами (п. 8.8).
Враховуючи наведене у сукупності помилковими є доводи позивача про порушення порядку розрахунків при проведенні операцій щодо здійснення погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за договором про відступлення права вимоги від 18.04.2014.
09.01.2020 відбувся електронний аукціон з реалізації майнових активів ПАТ "Банк Камбіо" за лотом GL19N614456, до якого включені, в тому числі, права вимоги за кредитними договорами № 001/1-2012/840 від 15.02.2012, № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013. Відповідно до результатів проведення електронного аукціону, що були оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-12-24-000006-b від 09.01.2020, переможцем стало ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" (а.с. 127-128 том 2), з яким в подальшому 30.01.2020 між ПАТ "Банк Камбіо", від імені якого діяла уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" Савельєва А.М., як банком, та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", як новим кредитором, укладено договір № 23 про відступлення прав вимоги (а.с. 129-131 том 2).
Однак, як встановлено вище, з моменту набуття відповідачем прав кредитора за кредитними договорами і договором про надання банківської гарантії у ПАТ "Банк Камбіо" не було підстав передавати (продавати) новому кредитору право вимоги на підставі ст. 514 ЦК України, у зв`язку з тим, що у Банку вже не існувало такого права. 
Згідно правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 905/146/18, від 24.04.2019 у справі № 559/73/14-ц, від 14.05.2019 у справі № 914/787/18 необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування такого права. Умови договору про відступлення права вимоги, який укладено за результатами аукціону, не відповідають вимогам ст.ст. 512, 514 ЦК України, а тому договір про відступлення неіснуючого права вимоги є нікчемним у відповідності до ст. 215 (недійсність встановлена законом), ст. 512 та ст. 514 ЦК України.
На момент проведення торгів та на дату укладення між ПАТ "Банк Камбіо" та новим кредитором - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" 30.01.2020 договору № 23 про відступлення прав вимоги були чинними договір про відступлення права вимоги від 18.04.2014, договори застави майнових прав та відступлення права вимоги від 10.09.2014, від 11.09.2014, укладені між ПАТ "Банк Камбіо" ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а отже у ПАТ "Банк Камбіо" на час проведення аукціону та на час укладення договору про відступлення права вимоги були відсутні права кредитора за кредитними договорами № 487/02-2009 (відзивна кредитна лінія) від 08.09.2009, № 001/1-2012/840 від 15.02.2012 та договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21.02.2013, і як наслідок позивач не набув прав кредитора.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлені факти, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав застосування наслідків нікчемності правочинів та стягнення 2 347 608,65 грн з ТОВ "Діамант-Агро", які останній отримав за рахунок реалізації заставного майна за договором застави від 15.02.2012 (реєстровий № 446) в рамках справи № 910/7266/14 про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро", у зв`язку з чим вірно відмовив у задоволенні позову.
Подана відповідачем заява щодо пропуску позивачем строку позовної давності (а.с. 238-239 том 2), до уваги не приймається, у зв`язку з відсутністю у позивача суб`єктивного права, яке підлягає судовому захисту, адже в силу ч. 1 ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. 
Відтак переглянувши оскаржуване рішення колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на рішення господарського суду Сумської області від 22.10.2025 у справі № 920/424/24 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду Сумської області від 22.10.2025 у справі № 920/424/24 залишити без змін. 
Матеріали справи № 920/424/24 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України
Повний текст постанови складено 02.04.2026.

Головуючий суддя М.А. Руденко 

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко