Справа № 553/3807/24 
Провадження № 2/553/94/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
17.03.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючої - судді Подмаркової Ю.М.,
за участі: секретаря судового засідання Мороза Ю.С.,
учасників справи:
представника позивача – Забари В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Від АТ КБ "Приватбанк" надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами:
- стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.06.2021 у розмірі 171 043,92 грн, яка складається з 137 439,96 грн заборгованості за тілом кредиту та 33 603,96 грн заборгованості за простроченими відсотками;
- стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 03.06.2021 ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту. 03.06.2021 відповідачка підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн (п.1.2. Договору); кредитний ліміт було збільшено до 135 000,00 грн; 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору відповідачка отримала платіжний інструмент кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії – 03/25, тип - "Універсальна", що підтверджується Випискою по рахунку та Довідкою про видані картки. Відповідачка користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., відповідачка є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 11.09.2024 має заборгованість – 171 043,92 грн, яка складається з наступного: 137 439,96 грн - заборгованість за тілом кредиту, 33 603,96 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Невиконання відповідачкою умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення даного позову.
29.11.2024 від представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Скользнєвої В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне.
Проаналізувавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, слід дійти до висновку, що вона містить положення щодо різних основних умов кредитування та реальної процентної ставки за різними видами кредитних карток: «Універсальна» та «Універсальна Gold» (п. 1.2. Заяви). Відповідно до п. 1.3 Заяви про приєднання були вказані різні кредитні ліміти для різних карт: 42,0% для карт Універсальна, 40,8% для карт Універсальна Gold. З огляду на викладене не зовсім зрозуміло, які саме умовами Договору користувалась ОСОБА_1 , які картки отримувала Відповідачка, також, не надано доказів встановлених кредитних лімітів по зазначеним карткам.
Щодо стягнення відсотків за користування кредитної карткою: 03.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання картки для власник потреб (дебетової) без потреби використання кредитних лімітів. Так, відповідно до довідки від 12.09.2024 ОСОБА_1 була видана карта «Універсальна» з номером НОМЕР_1 з терміном дії до 03/25. Згідно п. 2.1.1.3.5 договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язання з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, терміном повернення кредиту встановлюється 180 - й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі - 60 % - для картки "Універсальна". 
Отже, не підлягає стягненню заборгованість за простроченими відсотками в сумі 6 544,04 грн яку сторони погодили п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 договору відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки внесено зміни до пункту 18 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України": чинна редакція пункту 18: У період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.11.2024 3 або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, з цього слід зробити висновок, що після спливу 180-денного строку дії договору, відсотки нараховувались на підставі ч. 2 ст. 625 ЦПК України норми якої не діють у період дії воєнного стану в Україні. А тому, відсутні підстави для стягнення з Відповідачки відсотків в розмірі 33 603,96 грн.
Неможливо взяти до уваги паспорт споживчого кредиту, як такий доказ, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що також висловлено у висновках об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року N 393/126/20.
В доданій до позовну, заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.06.2021 зазначено інформацію, зокрема, щодо основних умов кредитування та реальної процентної ставки за різними видами кредитних карток: «42,0 % - для карт Універсальна 40.8 % - для карт Універсальна Gold».
З огляду на положення п. 2.1 Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, розмір актуальних Тарифів визначаються у Паспорті споживчого кредиту та чеку, який надається Клієнту, у дату здійснення Клієнтом будь-яких списань зі свого рахунку, в той же час Позивачем не надано відповідних документів, зокрема паспорту споживчого кредиту та чеку. Тарифи Банку, чинні на дату такого списання, та які можуть відрізнятись від тих, що зазначені в цій Заяві на дату її підписання, в той же час відповідна заява про приєднання до Умов та Правил підписана 03.06.2021, а перші списанні з рахунку відбулись 15.06.2022 (відповідно до наданої виписки), тобто майже через чотири місяці після підписання заяви.
Проаналізувавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, слід дійти до висновку, що вона містить положення щодо різних основних умов кредитування та реальної процентної ставки за різними видами кредитних карток: «42,0 % - для карт Універсальна 40.8 % - для карт Універсальна Gold».
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону)
З огляду на викладене відсутні правові підстави вважати, що між сторонами був укладений договір споживчого кредиту, а тому позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитування.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості 171 043,92 грн. з яких: 137 439,96 – це заборгованість за тілом кредиту, 33 603,96 грн – це заборгованість за простроченими відсотками. Проте, як вбачається з наданої виписки у період з 15.06.2022 по 01.09.2024 – АТ КБ «Приватбанк» було здійснено списання відсотків за користування кредитного ліміту на загальну суму – 45 679,85 грн.
Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору №б/н від 17.04.2019.
На підставі викладеного позовні вимоги просили задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача 137 439,96 грн та стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати.
12.12.2024 від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належним та допустимими доказами по справі. Відповідачкою розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачкою було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідачки. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне користування відповідачкою кредитного рахунку, часткове погашення заборгованості за договором. В якості доказу щодо встановлення кредитного ліміту банком до позовної заяви було додано довідку про зміну умов кредитування та виписку по рахунку. Враховуючи викладене, просять суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.
29.11.2024 від представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Скользнєвої В.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено наступне. 
Слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що умовами кредитного договору укладеного 03.06.2021 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 не передбачено право кредитодавця вимагати повернення в повному обсязі споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, а тому до договору застосовується положення ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».
У п. 2.1.1.2.4. строк кредиту – 12 місяців. При цьому Сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту Банк не повідомить Клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд Банку: смс-повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта; повідомлення на електронну пошту Клієнта; інформування в Системі «Приват24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами у порядку, визначеному підрозділом 1.1.5. «Зміна та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг» цього Договору.
Відповідно до виданої кредитної картки №4149609004950038 картка випущена строком до 03/25 року. Відповідний скріншот з додатку «ПриватБанк» надається разом із додатковими поясненнями.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів. Ураховуючи, що праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог статті 16 Закону України "Про споживче кредитування", суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у банку не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитними договорами, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що банком було завчасно направлені вимоги про дострокове повернення кредитів, а відповідачем такі вимоги було отримано. 
Верховний Суд у подальших своїх постановах підтримав цей правовий висновок, вказуючи про необхідність виконання банком обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, тому, враховуючи те, що кредитний договір укладений між ОСОБА_1 та банком, є споживчим, вказаний висновок підлягає застосуванню під час вирішення заявлених позовних вимог у цій цивільній справі, що наразі переглядається Верховним судом
ОСОБА_1 не отримала вимоги банку про дострокове повернення кредиту, а тому банк не набув відповідного права на погашення всієї кредитної заборгованості достроково.
На підтвердження направлення вимог про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором Банком не було надано жодного доказу на виконання п. 2.1.1.2.4. Кредитного договору. Тому відповідно у Банку не виникло право на дострокове стягнення заборгованості, адже кредит було автоматично пролонговано, адже сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту Банк не повідомить Клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд Банку. Жодних повідомлень Відповідачка від банку не отримувала та відповідно до цього у Банку і не виникло право на дострокове стягнення заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 в повному обсязі.
06.05.2025 від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» Теряник В.І. надійшли заперечення на пояснення, в яких зазначено наступне.
03.06.2021 відповідачка підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Щодо посилання Відповідача на Закон України “Про захист прав споживачів”. Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення Відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Щодо порядку погашення заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом або виконуючи зобов`язання частково, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, Відповідач свої зобов`язання не виконав, Банк був змушений звернутись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості. Щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору. Заходи досудового врегулювання спору Позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. При укладанні договору вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту була доведена до відома позичальника у вигляді другого примірника договору. Для зручності клієнтів у ПриватБанк організована: Цілодобова служба клієнтської підтримки 0800500003; Цілодобовий онлайн чат, розміщений на сайті www.privatbank.ua; Інтернет-банк Приват24 www.privat24.ua; Термінали самообслуговування, адреси розміщення яких можна подивитися на сайті www.privatbank.ua; Смс-канал - послуга MobileBanking. Також, при необхідності отримання інформації (у тому числі виписок, довідок про розмір заборгованості та інше), клієнти АТ КБ "ПриватБанк" мають можливість ознайомитися з нею в обслуговуючому відділенні АТ КБ "ПриватБанк". Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідача в частині не знання наявності та суми заборгованості являються необґрунтованими. Так, на даний час, Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, просимо суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Полтави Крючко Н.І. від 15.11.2024 відкрито спрощене провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025, визначено головуючого суддю Подмаркову Ю.М.
Ухвалою суду від 06.01.2026 прийнято позовну заяву, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Забара В.М. наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Належним чином повідомлені відповідачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Скользнєва В.В. про час та місце проведення судового засідання до суду не прибули, від адвоката Скользнєвої В.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі відповідачки.
Вислухавши представника позивача, дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
03.06.2021 ОСОБА_1 власноруч, за допомогою планшета, підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н (далі у тексті Заява) та Паспорт споживчого кредиту (далі у тексті Паспорт), копії яких містяться у матеріалах справи. (а. с. 41-51, 52-55).
У Заяві зазначені основні умови кредитування: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, максимальний розмір кредитного ліміту (50 000,00 грн для карт «Універсальна», 75 000,00 грн для карт «Універсальна GOLD»), строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом (пункт 1.2 Заяви), а також процентна ставка відсотків річних 42,0% для карт Універсальна та 40,8% для карт Універсальна GOLD, тип процентної ставки - фіксована (пункт 1.3 Заяви).
Станом на 03.06.2021 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» був, і наразі є, державним банком, що підтверджується Статутом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», нова редакція якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 594 (в редакції постанови КМУ від 14.08.2019 №712), Витягом з Державного реєстру банків та Випискою з ЄДР юридичних осіб. (а. с. 14 з. с. - 20).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (тут і далі по тексту норми права застосовуються судом у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Нормою частини другої статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Таким чином, сторони уклали кредитний договір № б/н від 03.06.2021 (далі у тексті Кредитний договір).
У пункті 5 Заяви викладено текст Умов та Правил надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом, які розміщені на https://privatbank.ua/terms.
Отже наведені положення Умов та Правил надання банківських послуг (далі у тексті Умови) є складовою і невід`ємною частиною Заяви та, відповідно, умовами Кредитного договору.
Згідно з умовами Кредитного договору тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії (п. 2.1.1.2.2 Умов).
Зі змісту п. 1.2 Заяви (основні умови кредитування), п. 2.1.1.2.3. Умов, а також п.3 Паспорту слідує, що Банк зобов`язався надати позичальнику кредит на споживчі цілі, тобто відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, у розмірі визначеному договором в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим договором терміни.
Строк кредиту 12 місяців. При цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування одним із передбачених у Договорі способів. Датою повернення кредиту є останній день календарного місяця строку Договору з урахуванням умови про продовження строку Договору (п. 2.1.1.2.4. Умов).
Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим Договором становить розмір кредитного ліміту, встановленого банком клієнту, та який за розміром не перевищує 50 000,00 грн для карт «Універсальна» та 75 000,00 грн для карт «Універсальна голд» (п.2.1.1.2.5. Умов).
Розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті, який є невід`ємною частиною Договору, а саме процентна ставка у пільговий період становить 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду становить - 42,0% річних для карт Універсальна та 40,8% річних для карт Універсальна GOLD (п. 1.3 Заяви та п.4. Паспорту).
Пільговий період становить до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості (п.3. Паспорту).
У п. 2.1.1.3.5. Умов сторони погодили, що в разі порушення клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі.
Згідно з п. 2.1.1.6.1 Умов на підставі ст. 17 ЗУ «Про споживче кредитування» сторони узгодили, що в разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку передбаченому п. 2.1.1.3.1 договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за договором, в т.ч. щодо сплати пені, в повному обсязі. При цьому Банк у письмовій формі повідомляє клієнта про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушень, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє до повного погашення сторонами своїх зобов`язань. Договір вважається продовженим на кожні наступні 12 місяців в разі, якщо за 30 днів до дати закінчення дії цього договору жодна із сторін не заявила про намір його розірвання. Банк може повідомити Клієнта про намір розірвання одним із передбачених у договорі способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та клієнта: Приват24, смс-повідомлення на останні відомі Банку номери телефонів, надані Банку при ідентифікації та актуалізації відомостей про Клієнта або іншими засобами, що дають змогу встановити дату направлення повідомлення. Клієнт може повідомляти Банк про намір розірвання договору в письмовій формі (п.2.1.1.9.1. Умов).
Факт отримання кредитних коштів відповідачем та користування ними підтверджується випискою за договором №б/н за період 03.06.2021 – 12.09.2024 (а. с. 30-38), а також Розрахунком заборгованості за договором б/н від 03.06.2021, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 11.09.2024. (а. с. 23-29)
Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, а саме відносини щодо споживчого кредитування, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі у тексті ЦК України), Закону України «Про споживче кредитування» від 16.11.2016 № 1734-VIII, інших актів законодавства.
Судом встановлено також, що відповідачка свої зобов`язання, взяті на себе за Кредитним договором виконувала несвоєчасно і не у повному обсязі.
Так, з наданих позивачем виписки та розрахунку заборгованості за договором убачається, що станом на 11.09.2024 відповідачка має заборгованість перед позивачем у розмірі 171 043,92 грн, з яких: 137 439,96 грн заборгованість за тілом кредиту, 33 603,96 грн заборгованість за простроченими відсотками. Вказана заборгованість утворилася за період часу з 03.06.2021 по 11.09.2024.
Таким чином, оскільки відповідачка не надала доказів, які спростовують факт наявності заборгованості перед Банком, і матеріали справи таких доказів не містять, то, з огляду на наведені вище докази, та обставина, що відповідачка порушила умови Кредитного договору, є встановленою судом.
Разом з тим, позовні вимоги Банку в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту не є, на думку суду, обґрунтованими з наступних міркувань.
Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до частини третьої статті 1054 особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулюються Законом України «Про споживче кредитування» від 16.11.2016 № 1734-VIII (далі у тексті Закон №1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року.
Пунктом 5 частини першої статті 12 Закону №1734-VIII встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається, серед іншого, строк, на який надається кредит.
Уклавши Кредитний договір сторони погодили як строк кредиту, так і строк дії Кредитного договору, - 12 місяців, які щоразу продовжуються на наступні 12 місяців, якщо сторони не вчинятимуть дій, спрямованих на припинення кредитування (п.2.1.1.2.4. Умов), або на розірвання договору (п.2.1.1.9.1. Умов).
Суд встановив, що сторони здійснювали свої права та виконували обов`язки, передбачені Кредитним договором у період часу, починаючи від дати його укладення (03.06.2021) і до 12.09.2024. У цей період відповідачка користувалася кредитними коштами, частково сплачувала проценти за користування кредитом. Зі своєї сторони, у цей же період, Банк приймав оплати за Кредитним договором від відповідачки та нараховував проценти за користування кредитом. Наведене підтверджується банківською випискою по рахунку та Розрахунком заборгованості за Кредитним договором.
Ураховуючи наведене вище, за відсутності у матеріалах справи доказів про вчинення Банком чи відповідачем дій передбачених п.2.1.1.2.4 та п.2.1.1.9.1 Умов, спрямованих на його припинення кредитування та/або розірвання договору, суд вважає встановленою ту обставину, що Кредитний договір пролонговувався у встановленому ним порядку та є чинним на день звернення позивачем до суду із позовною вимогою до відповідача.
Частиною четвертою статті 16 Закону №1734-VIII (у редакції, чинній на час укладення та виконання Кредитного договору) передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, наведеного у постанові ВП ВС від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц, конкретизувавши його так: «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту».
Також у згаданій постанові ВП ВС зазначила, що «звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.».
Враховуючи, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, містила положення про застосування обов`язкового досудового врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а після 10 червня 2017 року аналогічні положення передбачені частиною четвертою статті 16 Закону №1734-VIII, суд вважає, що правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц (провадження №14-680цс19), є релевантною для встановлених у цій справі правовідносин та може бути застосована в частині наслідків для кредитора у разі невиконання передбаченого законодавством досудового врегулювання спору.
Отже, починаючи з 10 червня 2017 року, праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог частини четвертої статті 16 Закону №1734-VIII, якою зокрема визначено, що кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Аналогічні висновки щодо застосування норми статті 16 Закону №1734-VIII викладено у постановах Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі №755/11307/17 (провадження №61-14700св21) та від 22 жовтня 2025 року у справі №766/2926/23 (провадження № 61-2757св25).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд звертає увагу на те, що кредит надано Банком позичальнику на споживчі цілі, а умовами Кредитного договору (п. 2.1.1.6.1 Умов) передбачено порядок дій Банку у разі реалізації ним свого права на дострокове стягнення кредитної заборгованості, з покликанням на положення Закону №1734-VIII.
У зв`язку з наведеним вище, суд відхиляє аргументи позивача, наведені його представником у позовній заяві про те, що у п. 2.1.1.3.5 договору сторони передбачили відкладальну обставину, внаслідок виникнення якої терміном повернення кредиту встановлюється 180-ий день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту.
Оскільки, на думку суду, пункт 2.1.1.3.5 Умов лише вказує на випадок, який сторони визначили істотним, і який може бути правовою підставою для реалізації права Банку вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом. Однак, цей пункт не підміняє собою порядок, передбачений положеннями ч.4 ст.16 Закону №1734-VIII та умовами Кредитного договору (п. 2.1.1.6.1 Умов), згідно з яким Банк зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача (відповідача) про відповідну затримку в оплаті із зазначенням дій, необхідних для усунення допущених ним порушень протягом 30 календарних днів з дня одержання такого повідомлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1. ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
У матеріалах справи відсутні докази того, що Банк надсилав відповідачці повідомлення (вимогу) про дострокове погашення кредитної заборгованості, а відповідачка її отримувала, а відтак відсутні підстави стверджувати, що позивач виконав вимоги ч. 4 ст. 16 Закону №1734-VIII, якою врегульовано порядок дострокового погашення споживчого кредиту.
Таким чином, оскільки позивач не довів належними і допустимими доказами ті обставини, що строк виконання кредитного зобов`язання змінено у встановленому законом порядку і що у відповідачки виник обов`язок достроково повернути кредитні кошти, то суд дійшов висновку про те, що права позивача в частині повернення частини кредиту, строк сплати якого станом на дату подання позову не настав, не порушені, а позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 щодо стягнення всієї суми заборгованості достроково є передчасними.
Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту задоволенню не підлягають.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 33 603,96 грн, то вони нараховані Банком в межах строку дії Кредитного договору відповідно до його умов, що підтверджується Випискою за договором та Розрахунком заборгованості.
Оскільки відповідачкою не спростовано правильність нарахування відсотків за користування кредитом, не подано контррозрахунку, то в силу приписів статей 530, 629, 1048, 1054 ЦК України та з урахуванням принципів диспозитивності і змагальності, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Отже, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором за нарахованими відсотками у розмірі 33 603,96 грн за період часу з 03.06.2021 до 11.09.2024.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн згідно платіжної інструкції № ZZ426B22ZS від 26.09.2024. (а. с. 1).
Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 19,65 % від заявленої суми, то з відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 476,00 грн (2422,40 грн х 19,65 %). 
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позовну заяву – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.06.2021, станом на 11.09.2024, в розмірі 33 603 (тридцять три тисячі шістсот три) грн 96 к., яка складається з 33 603,96 грн заборгованості за простроченими відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" судовий збір в сумі 476 (чотириста сімдесят шість) грн 00 к.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ: 14360570;
відповідачка – ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтаві, зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 17.03.2026.

Головуюча         Ю.М. Подмаркова