ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16406/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Волдінера Ф.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом поданим адвокатом Полетилом Павлом Сергійовичем в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування заборонного припису, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом Полетилом Павлом Сергійовичем в інтересах ОСОБА_1 подано адміністративний позов до Головного управління Національної поліції у Волинській області, відповідно до якого просить суд:
1) визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №649483, винесений 15.08.2025 року відносно ОСОБА_1 інспектором СРПП Луцького РУП молодшим лейтенантом поліції Близнюком П.І.;
2) зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області зняти ОСОБА_1 з профілактичного обліку кривдників.
Позивач із таким приписом не погоджується, вважає його протиправним і таким що винесений з порушенням встановленого порядку, оскільки оформлений не у відповідності до фактичних обставин справи та за відсутності будь-яких підстав, а тому базується на припущеннях відповідача, які нічим не обґрунтовані, що в сукупності, на переконання позивача, порушує його права та підлягає скасуванню з огляду на що він звернувся із даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 31.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнає та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, оцінку ризиків надає безпосередньо поліцейський, керуючись власним переконанням з урахуванням з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний припис від 15.08.2025 винесено за результатами проведеної оцінки ризиків за наслідком опитування постраждалої особи та отримання від неї відповідей на 27 запитань та отримання відповідей «так», що в силу пункту 6 розділу ІІ Порядку оцінки ризиків вчинення домашнього насильства свідчить про наявність високого небезпеки та, відповідно терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. Таким чином, оскаржуваний припис винесено правомірно, оскільки поліцейський під час його винесення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Позивач надав суду відповідь на відзив, згідно якої не погодився з аргументами відповідача та підтримав заявлені позовні вимоги.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
Як слідує з матеріалів справи, 15.08.2025 інспектором СРПП ВП №3 (м. Луцьк) Луцькою РУП молодшим лейтенантом поліції Близнюком П.І. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника – ОСОБА_1 серії АА №049483 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 .
В даному приписі зазначається, що 15.08.2025 о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 позивач вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме ображав гр. ОСОБА_2 , з якою проживають однією сім`єю, однак не перебувають у шлюбі, нецензурними словами, завдав шкоду її здоров`ю, внаслідок чого у гр. ОСОБА_2 розболілася голова.
Вказаним заборонним приписом застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 2 доби з 21 год 05 хв 15.08.2025 та діє до 21 год 05 хв 17.08.2025.
Вказаний заборонний припис підписано посадовою особою, яка його склала, а також кривдником та постраждалою особою.
З огляду на викладене та вважаючи зазначений припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом, оскільки вважає що вказаний припис винесений з порушенням порядку, оформлений не у відповідності до фактичних обставин справи та за відсутності будь-яких підстав, а також, будуються на припущеннях поліцейського.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку із прийняттям термінового заборонного припису щодо вчинення насильства позивачем стосовно своєї колишньої співмешканки. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства унормовані Законом України від 07.12.2017 №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон №2229-VIII). 
Положення ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII містять такі визначення понять:
- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3);
- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6);
- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п.8);
- терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (п.16). 
За змістом ч.3 ст.3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. 
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону №2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників. 
За правилами ст. 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. 
За змістом ч. 1, 2, 4, 5, 6, 9, 11 ст. 25 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. 
Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. 
Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків. 
Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб. 
Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику. 
Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України. 
Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України. 
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 № 654 затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі - порядок №654). 
Відповідно до п. 1 розділу І порядку № 654 цей Порядок визначає процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника. 
Процедуру винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника визначено розділом ІІ порядку №654. 
За правилами п. 6, 7 порядку № 654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер. 
Усі реквізити припису заповнюються державною мовою, розбірливим почерком, чорнилом чорного або синього кольору. 
Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Мінсоцполітики України та МВС України від 13.03.2019 №369/180 (далі порядок №369/180), згідно п. 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства. 
Відповідно до п. 1, 2, 3 порядку №369/180 оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.
Відповідно Додатку до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (п.1 розділу ІІ) заповнюється Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. 
Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. Важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді/Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки. 
Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/ обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника. 
Аналіз наведених норм вказує на те, що під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності). 
Відповідно до п. 2, 3 розділу ІІ порядку № 369/180 за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам. 
За результатами складення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено високий рівень небезпеки. 
Відповідно до п. 3, 5, 12, 14, 17 ч.1 ст. 1 Закону №2229-VIII: домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 
запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; 
протидія домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на припинення домашнього насильства, надання допомоги та захисту постраждалій особі, відшкодування їй завданої шкоди, а також на належне розслідування випадків домашнього насильства, притягнення до відповідальності кривдників та зміну їхньої поведінки; 
психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 
фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. 
Отже, законодавець передбачив, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Однак слід розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства), системна основа, повна влада та контроль над постраждалою особою, насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися. 
Конфлікт - це вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. 
Сваркою ж є гостра суперечка, що супроводжується взаємними образами. 
Проаналізувавши обставини, які викладені в оскаржуваному терміновому заборонному приписі щодо кривдника, докази на підставі яких він був винесений, сторона позивача вважає, що дії позивача відносно своєї колишньої співмешканки не містять ознак домашнього насильства. 
Закон №2229-VIII чітко визначає підставу для винесення припису, де зазначено, що поліцейський повинен дійти висновку про існування безпосередньої загрози саме життю чи здоров`ю постраждалої особи від кривдника, тому застосування термінового заборонного припису спрямоване на негайне припинення домашнього насильства або недопущення його продовження чи повторного вчинення. 
Як вбачається зі змісту оскаржуваного термінового заборонного припису, єдиним наслідком нібито вчиненого Позивачем психологічного насильства зазначено суб`єктивне твердження заявниці про те, що у неї «розболілась голова» внаслідок словесного конфлікту. 
Водночас такі відомості не підтверджені жодними об`єктивними доказами, зокрема медичними документами, висновками спеціалістів чи іншими належними та допустимими доказами, які б свідчили про заподіяння шкоди здоров`ю або наявність реальної та безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи. 
Сам по собі факт виникнення побутового конфлікту або словесної суперечки між повнолітніми особами, без доведення системності, контролю, залякування чи інших ознак психологічного насильства у розумінні Закону № 2229-VIII, не може вважатися достатньою та законною підставою для застосування такого виняткового заходу реагування, як терміновий заборонний припис. За таких обставин твердження про заподіяння шкоди здоров`ю заявниці є припущенням, що ґрунтується виключно на її суб`єктивному сприйнятті ситуації та не відповідає критеріям обґрунтованості й доказовості, необхідним для обмеження прав та свобод позивача. 
Однак, поліцейськими уповноваженого підрозділу не було встановлено, у чому полягала безпосередня загроза життю чи здоров`ю постраждалої особи на момент винесення термінового заборонного припису, не зібрано на підтвердження цього жодних доказів, не встановлено будь-які інші чинники, які б підтверджували рівень небезпеки, а тому винесення термінового заборонного припису відносно ОСОБА_1 є протиправним.
Відповідно до Закону №2229-VIII винесення термінового заборонного припису відносно кривдника передбачає настання негативних наслідків для цієї особи, а саме: внесення до реєстру осіб, що вчинили домашнє насильство, взяття кривдника на профілактичний облік, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків, тощо. Сторона позивача наголошує, що оскаржуваний припис винесений неправомірно, необґрунтовано та без підтвердження належними та допустимими доказами, не доведено настання тяжких наслідків для потерпілої. 
Враховуючи наведене посадові особи відповідача при прийнятті термінового заборонного припису стосовно кривдника діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, тому вказаний припис не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, визначеним ст. 2 КАС України, порушує права та законні інтереси позивача, є протиправним, а отже підлягає скасуванню. 
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним взяття позивача на профілактичний облік кривдників та зобов`язання вчинити дії суд зазначає наступне. 
Взяття особи на профілактичний облік уповноваженим підрозділом органу Національної поліції України регламентовано Порядком взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 № 124 (далі - порядок). 
Відповідно до ч. 1 розділу І цей Порядок встановлює процедуру взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу Національної поліції України з метою недопущення повторного вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, забезпечення контролю за дотриманням кривдником тимчасових обмежень його прав та виконанням обов`язків, покладених на нього у зв`язку з учиненням домашнього насильства, насильства за ознакою статі. 
Згідно з п. 2 розділу ІІ порядку підставами для поставлення кривдника на профілактичний облік зокрема є: складений адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП; терміновий заборонний припис стосовно кривдника, винесений працівником уповноваженого підрозділу поліції.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ порядку працівники, уповноважені на здійснення заходів із запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі, протягом доби формують матеріали за фактами вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі та інформують про це керівника уповноваженого підрозділу поліції для поставлення кривдника на профілактичний облік із наданням копій таких матеріалів. 
Приписами п. 4 розділу ІІ порядку унормовано, що рішення про поставлення кривдника на профілактичний облік приймає керівник територіального (відокремленого) уповноваженого підрозділу поліції за результатами розгляду матеріалів, які є підставою для поставлення кривдника на профілактичний облік. 
За змістом п. 5, 6 розділу ІІ порядку працівник уповноваженого підрозділу поліції, відповідальний за організацію роботи з особами, які перебувають на профілактичному обліку, вносить відомості про кривдника до журналу реєстрації осіб, які перебувають на профілактичному обліку за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі (додаток), який ведеться в електронному вигляді, а в разі відсутності такої можливості - у друкованому вигляді. Відомості про взяття кривдника на профілактичний облік протягом доби вносяться до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних» працівником уповноваженого підрозділу поліції, відповідальним за організацію роботи з особами, які перебувають на профілактичному обліку. 
Враховуючи протиправність винесення термінового заборонного припису 15.08.2025 року, суд вважає, що вимога про зняття ОСОБА_1 з профілактичного обліку також підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією від 30.12.2025 №3744-2992-9717-4499.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №649483, винесений 15.08.2025 відносно ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області зняти ОСОБА_1 з профілактичного обліку кривдників.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604).

Суддя Ф.А. Волдінер