Справа № 163/324/26  Провадження №33/802/219/26 	Головуючий у 1 інстанції:Гайдук А. Л. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 лютого 2026 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31 січня 2026 року о 19 год 41 хв, на вул. Матеюка у с. Куснища, Ковельського району, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну через невідповідність вимогам чинного законодавства, неповноту з`ясування судом усіх фактичних обставин вчиненого. Стверджує про факт ним вживання алкогольних напоїв напередодні, тобто 30 січня 2026 року, тому ознаки алкогольного сп`яніння у нього були відсутні. Направлення на медичний огляд поліцейськими не складалось, а пояснення свідків матеріали даної справи не містять. Про причини зупинки транпсортного азсобу під його керуванням, йому повідомлено не було. 
Покликаючись на викладене, просить постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 лютого 2026 року скасувати. Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу даного адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 ,, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи у апеляційному суді, що стверджується телефонограмою від 04 березня 2026 року, складеної секретарем судового засідання відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ Аліною ТАРОВСЬКОЮ за № 482, на апеляційний розгляд даної справи з невідомих причин не з`явився. У зв`язку із чим, розгляд даної справи у апеляційному суді проводиться у його відсутності. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, даними рапорту поліцейського, у якому значиться про те, що під час патрулювання вулиць села Куснища, працівниками поліції було виявлено автомобіль, воідй якого порушив ПДР; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 058746 від 31 січня 2026 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому продубльовані наявні у нього ознаками такого стану сп`яніння, а також зафіксовано відмову від проходження огляду, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціального технічного засобу «Алкотестр Драгер»; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради; письмовим зобов`язанням до протоколу серії ААД № 058746 від 31 січня 2026 року, у якому значиться про те, що відповідно до статті 266 КУпАП, ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом марки «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язується ним не керувати протягом 24 годин, про що він засвідчив особистим підписом, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом його вини.
Наявною у матеріалах даної справи фотокопією стверджується факт видачі гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що цілком підставно було ураховано суддею при накладенні на нього безальтернативного виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. 
Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв’язку, є належними та допустимими, тому цілком обґрунтовано взяті до уваги судом і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Також убачаються неспроможними доводи ОСОБА_1 про незаконність зупинки транспортного засобу під його керуванням, з огляду на таке.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» (далі – Закон) поліцейський може зупинити транспортні засоби, у тому числі, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Як стверджується матеріалами даної справи, зокрема змістом наявного у ній рапорту, 31 січня 2026 року о 20 год 12 хв, під час патрулювання вулиць села Куснища, було виявлено автомобіль, водій якого порушив ПДР що, відповідно, і слугувало підставою для його зупинки поліцейськими. Зазанченим транспортним засобом керував ОСОБА_1 .
За таких обставин, у цьому конкретному випадку, стверджувати про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням останнього, а відтак, і про неналежність та недопустимість наявних у даній справі доказів, підстав немає. 
Окрім того, вважаю слушним зазначити про те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, що окреслено диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до наявного у справі відеозапису з боді-камери поліцейського, який безпосередньо досліджувався судом, в ході спілкуванні із поліцейськими, у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного спяніння, зокрема - запах алкоголю з порожнини рота, і саме це слугувало підставою озвученої поліцейським вимоги про проходження ним відповідного огляду. При цьому, сам факт вживання алкогольних напоїв, напередодні, ним не заперечувався. 
Відсутність пояснень свідків у матеріалах даної справи, які поліцейськими не залучались, пов`язана із здійсненням ними фіксації даного правопорушення, що відповідає змісту положень ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Тобто, працівниками поліції, під час збирання доказів, у даній справі про адміністративне правопорушення, була застосована належна правова процедура.
Відтак, вимоги поліцейських про проходження ОСОБА_1 , як водієм, у якого на момент зупинки транспортного засобу, були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, відповідного огляду, у встановленому законом порядку, а також подальші їх дії по оформленню адміністративних матеріалів стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю узгоджуються із вимогами нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
На підставі викладеного у своїй сукупності та взаємозв’язку, доходжу висновку про законність оскарженої постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 лютого 2026 року та відсутність підстав для задоволення поданої ним апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 лютого 2026 року стосовно нього - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: