ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(скорочене)

13 січня 2026 року 	м. Полтава	Справа №826/16341/18	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Кукоби О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Лазебної А.В.
та представників сторін: 
від позивача – Єфімов О.М., 
від відповідача – Ліщук О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позовних вимог та їх обґрунтування.  

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" (надалі - ТОВ "УХЛК", позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (у ході розгляду справи замінене на Головне управління ДПС у м. Києві; надалі також відповідач, податковий орган), у якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 21.09.2018 №0048641406 про застосування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 2098222,65 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність висновків податкового органу щодо порушення ТОВ "УХЛК" строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. За твердженням позивача, податковим органом помилково розраховано пеню, а також не враховані форс-мажорні обставини, що призвели до неможливості здійснення розрахунків у визначені законом строки. 

2. Позиція відповідача. 

Відповідач позовні вимоги не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /т. 1, а.с. 169-177, 236-241/. Свою позицію мотивував посиланням на висновки, наведені в акті від 26.06.2018 №864/26-15-14-06-04/39325379 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "УХЛК". 

3. Процесуальні дії у справі. 

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2018 (суддя Донець В.А.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 
На виконання положень Закону України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (в редакції Закону України від 16.07.2024 №3863-IX "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ") матеріали судової справи №826/16341/18 19.02.2025 надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 справу прийнято до провадження, розпочато розгляд справи по суті спочатку, призначено судовий розгляд справи у порядку письмового провадження.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 замінено відповідача у справі з Головного управління ДФС у м. Києві (код ЄДРПОУ 39439980) на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011; вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116). 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників. 
У судових засіданнях 27.11.2025, 24.12.2025, 30.12.2025 та 13.01.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а представник відповідача - проти позову заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог. 

Обставини справи 

ТОВ "УХЛК", ідентифікаційний код 39325379, зареєстроване як юридична особа та взяте на облік в органах державної податкової служби як платник податків /т. 1, а.с. 224-226/, що не оспорюється сторонами.
ГУ ДФС у м. Києві у червні 2018 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "УХЛК", результати якої оформлені актом від 26.06.2018 №864/26-15-14-06-04/39325379 /т. 1, а.с. 14-25/.
Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивач не оспорює. 
За висновками акта перевірки відповідач встановив порушення позивачем вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині несвоєчасного надання послуг за імпортними контрактами від 03.07.2015 №10150098V2 з компанією «Microtec sri/GmbH» (Італія) на суму 250311,00 Євро, від 03.07.2015 №10150097V2 з компанією «Microtec sri/GmbH» (Італія) на суму 255427,20 Євро, від 03.07.2015 № 1215035 з компанією «SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) на суму 143105,00 Євро, не надання послуги за імпортним контрактом від 05.09.2016 № ЕТМ03/09/2016 з компанією «ETM European Techno Montagen GmbH» (Німеччина) на суму 196559,00 Євро. 
На підставі висновків акта перевірки відповідач сформував та надіслав платнику податків податкове повідомлення-рішення від 18.07.2018 №0037881406 про застосування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 2353824,65 грн /т. 1, а.с. 36, 37/.
Рішенням ДФС України від 18.09.2018 №30235/6/99-99-11-01-02-25 частково задоволено скаргу ТОВ "УХЛК" /т. 1, а.с. 48-55/, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 18.07.2018 №0037881406 скасовано в частині нарахування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 255602,00 грн /т. 1, а.с. 40-45/.
З урахуванням згаданого рішення ДФС України, ГУ ДФС у м. Києві 21.09.2018 сформовано та надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення №0048641406 про застосування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 2098222,65 грн /т. 1, а.с. 46, 47/. 
Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду. 

Норми права, якими урегульовані спірні відносини 

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
У спірний період порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті було визначено Законом України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". 
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Відповідно до частини першої статті 2 названого Закону, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Водночас, як визначено частиною четвертою згаданої статті, Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті. 
Так, пунктом 1 постанови Правління Національного банку України від 03.03.2016 №140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Пунктом 1 постанови Правління Національного банку України від 14.09.2016 №386 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.
Пунктом 1 постанови Правління Національного банку України від 13.12.2016 №410 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.
Постановою Правління Національного банку України від 25.05.2017 №41 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України" виключено пункт 1 постанови Правління Національного банку України від 13.12.2016 №410 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", внаслідок чого з 26.05.2017 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені статтями 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" здійснюються у строк 180 календарних днів. 
Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 №136, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за №338/3631, відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій, вказаних у п. 3.1 цієї Інструкції. 
За змістом пункту 1.1 названої Інструкції, день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків. 
А відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Оцінка судом обставин справи 

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У справі, що розглядається, позивач оспорює правомірність податкового повідомлення-рішення про нарахування пені за порушення строку розрахунків за операціями з експорту товарів. 
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку /частина друга статті 2 КАС України/. 
Перевіркою встановлено, що між ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" та компанією "Microtec sri/GmbH" (Італія) було укладено імпортний контракт від 03.07.2015 №10150098V2 щодо надання послуг з монтажу обладнання. 
На виконання умов імпортного контракту ТОВ "УХЛК" були перераховані валютні кошти компанії нерезиденту "Microtec sri/GmbH" (Італія) на загальну суму 250311,00 Євро (екв. 7092819,19 грн), а саме: 07.06.2016 на суму 222498,00 Євро (екв. 6309202,99 грн), 10.11.2016 на суму 27813,00 Євро (екв. 783616,28 грн). 
Граничний строк надання послуг відповідно до дати зарахування валютних коштів 05.10.2016 та 10.03.2017. 
Послуга нерезидентом "Microtec sri/GmbH" (Італія) не надана. 
До перевірки надано висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України: 
- від 19.10.2016 №1197 на продовження строків розрахунків з 06.10.2016 по 31.12.2016 на суму 222498,00 Євро; 
- від 17.01.2017 №67 на продовження строків розрахунків з 31.12.2016 по 30.05.2017 на суму 222498,00 Євро та з 11.03.2017 по 30.05.2017 на суму 27813,00 Євро; 
- від 08.06.2017 №606 на продовження строків розрахунків з 30.05.2017 по 31.01.2017 на суму 222498,00 Євро та з 30.05.2017 по 31.01.2017 на суму 27813,00 Євро; 
- від 12.02.2018 №63 на продовження строків розрахунків з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 222498,00 Євро та з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 27813,00 Євро; 
- від 14.05.2018 №289 на продовження строків розрахунків з 02.05.2018 по 31.10.2017 на суму 222498,00 Євро та з 02.05.2018 по 31.10.2018 на суму 27813,00 Євро. 
Крім того, між ТОВ "УХЛК" та компанією "Microtec sri/GmbH" (Італія) було укладено імпортний контракт від 03.07.2015 №10150097V2 щодо надання послуг з пуско-налагодження обладнання. 
На виконання умов імпортного контракту ТОВ "УХЛК" були перераховані валютні кошти компанії нерезиденту "Microtec sri/GmbH" (Італія) на загальну суму 255427,20 Євро (екв. 7231046,74 грн), а саме: 08.06.2016 на суму 227046,00 Євро (екв. 6431433,03 грн) та від 10.11.2016 на суму 28380,80 Євро (екв. 799613,71 грн).
Граничний строк надання послуг відповідно до дати зарахування валютних коштів 06.10.2016 та 10.03.2017. 
Послуга нерезидентом "Microtec sri/GmbH" (Італія) не надана.
До перевірки надано висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України:
- від 19.10.2016 №1200 на продовження строків розрахунків з 07.10.2016 по 31.12.2016 на суму 227046,40 Євро; 
- від 17.01.2017 №68 на продовження строків розрахунків з 31.12.2016 по 30.05.2017 на суму 227046,40 Євро та з 11.03.2017 по 30.05.2017 на суму 28380,80 Євро; 
- від 08.06.2017 №605 на продовження строків розрахунків з 30.05.2017 по 31.01.2017 на суму 227046,40 Євро та з 30.05.2017 по 31.01.2017 на суму 28380,80 Євро; 
- від 12.02.2018 №61 на продовження строків розрахунків з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 227046,40 Євро та з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 28380,80 Євро; 
- від 14.05.2018 №288 на продовження строків розрахунків з 02.05.2018 по 31.10.2017 на суму 227046,40 Євро та з 02.05.2018 по 31.10.2018 на суму 28380,80 Євро.
За результатами перевірки відповідач дійшов висновку, що станом на 01.05.2018 позивач порушив законодавчо встановлені терміни, передбачені статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", для здійснення розрахунків у сфері ЗЕД за контрактами від 03.07.2015 №10150098V2 та від 03.07.2015 №10150097V2, оскільки не отримав висновок центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики про продовження строку розрахунків.
Сума пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності за імпортним контрактом від 03.07.2015 №10150097V2 становить 24457,20 грн, а за контрактом від 03.07.2015 №10150098V2 - 23967,32 грн /т. 1, а.с. 47/.
Однак, суд не погоджується з наведеним висновком відповідача з таких підстав. 
Суд встановив, що на підставі висновку Мінекономіки від 12.02.2018 №63 позивачу продовжено строк розрахунків контрактом від 03.07.2015 №10150098V2 з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 222498,00 Євро та з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 27813,00 Євро, а за контрактом від 03.07.2015 №10150097V2 - на підставі висновку від 12.02.2018 №61 продовжено строк розрахунків з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 227046,40 Євро та з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 28380,80 Євро.
27.04.2018 позивач звернувся до Мінекономіки з листами-зверненнями від 27.04.2018 вих.№№ 201, 202 щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 03.07.2015 №10150098V2 та від 03.07.2015 №10150097V2, що закінчувались 30.04.2018 /а.с. 56-58, 59-61/.
Мінекономіки 14.05.2018 надано висновок:
- №288 щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, яким продовжено строк розрахунків за контрактом від 03.07.2015 №10150097V2 з 02.05.2018 по 31.10.2017 на суму 227046,40 Євро та з 02.05.2018 по 31.10.2018 на суму 28380,80 Євро /т. 2, а.с. 57/;
- №289 щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, яким продовжено строк розрахунків за контрактом від 03.07.2015 №10150098V2 з 02.05.2018 по 31.10.2017 на суму 222498,00 Євро та з 02.05.2018 по 31.10.2018 на суму 27813,00 Євро /т. 2, а.с. 56/.
Відповідно до пункту 5 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 №1409, датою подання документів, на підставі яких видається висновок, вважається дата їх реєстрації в Мінекономрозвитку. Строк продовження розрахунків не може починатися раніше дати реєстрації в Мінекономрозвитку зазначених документів. 
Суд враховує, що позивач завчасно (27.04.2018) звернувся до Мінекономіки із заявами про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами від 03.07.2015 №10150097V2 та №10150098V2.
Водночас 27.04.2018 - п`ятниця, 28.04.2018 та 29.04.2018 - субота та неділя, вихідні дні. 
Своєю чергою, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 №1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році", з метою забезпечення раціонального використання робочого часу і створення сприятливих умов для святкування (...) 1 травня — Дня праці, (...) рекомендовано керівникам підприємств, установ та організацій (за винятком органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового зв`язку “Укрпошта”, Державної казначейської служби та банківських установ) для працівників, яким установлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями в суботу та неділю, перенести у 2018 році в порядку та на умовах, визначених законодавством, робочі дні з: понеділка 30 квітня на суботу 5 травня.
Отож 30.04.2018 було неробочим (вихідним) днем, а 1 травня - святковим днем (День праці), внаслідок чого звернення ТОВ "УХЛК" від 27.04.2018 опрацьовані Мінекономіки лише 02.05.2018 - у перший робочий день.
Наведене призвело до формального порушення позивачем строків розрахунків у сфері ЗЕД на підставі контрактів від 03.07.2015 №10150097V2 та №10150098V2 на один день - 01.05.2018, що й встановлено відповідачем. 
Проте, зважаючи на завчасне звернення позивача до Мінекономіки із заявами про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами від 03.07.2015 №10150097V2 та №10150098V2, а також беручи до уваги продовження позивачу строків розрахунків за вказаними контрактами на підставі висновків Мінекономіки від 14.05.2018 №№ 288, 289, суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутня вина, як кваліфікуюча ознака для притягнення його до фінансової відповідальності шляхом нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД. 
На цій підставі, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 21.09.2018 №0048641406 в частині застосування пені за порушення на один день (01.05.2018) строків розрахунків за контрактами від 03.07.2015 №10150097V2 та №10150098V2 належить визнати протиправним та скасувати в частині нарахування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 48424,52 грн (23967,32 грн + 24457,20 грн - т. 1, а.с. 47), а позов ТОВ "УХЛК" в цій частині задовольнити. 
Також перевіркою встановлено, що між ТОВ "УХЛК" та компанією "ETM European Techno Montagen GmbH" (Німеччина) було укладено імпортний контракт від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016 щодо монтажу та введення в експлуатацію обладнання. 
На виконання умов імпортного контракту позивач перерахував валютні кошти компанії нерезиденту "ETM European Techno Montagen GmbH" (Німеччина) на загальну суму 196559,00 Євро (екв. 5731063,97 грн), а саме: 27.09.2016 на суму 39843,00 Євро (екв. 1162231,90 грн), 08.11.2016 на суму 31093,00 Євро (екв. 1728092,30 грн), 12.04.2017 на суму 53124,00 Євро (екв. 1516713,68 грн) та 31.10.2017 на суму 42499,00 Євро (екв. 1324026,09 грн). 
Граничний строк надання послуг відповідно до дати зарахування валютних коштів 25.01.2017, 08.03.2017,10.08.2017 та 28.02.2018. 
До перевірки надані висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України:
- від 03.02.2017 №116 на продовження строків розрахунків з 26.01.2017 по 30.06.2017 на суму 39843,00 Євро та з 09.03.2017 по 30.06.2017 на суму 61093,00 Євро; 

- від 11.07.2017 №685 на продовження строків розрахунків з 30.06.2017 по 30.09.2017 на суму 39843,00 Євро та з 30.06.2017 по 30.09.2017 на суму 61093,00 Євро; 
- від 18.09.2017 №840 на продовження строків розрахунків з 30.09.2017 по 30.11.2017 на суму 100936,00 Євро та з 10.10.2017 по 30.11.2017 на суму 53124,00 Євро; 
- від 12.12.2017 №1009 на продовження строків розрахунків з 30.11.2017 по 31.03.2018 на суму 154060,00 Євро. 
Послуги на суму 196559,00 Євро нерезидентом "ETM European Techno Montagen GmbH" (Німеччина) не надані.
ТОВ "УХЛК" надало до перевірки позовну заяву від 18.06.2018 до Господарського суду Житомирської області щодо стягнення з нерезидента "ETM European Techno Montagen GmbH" (Німеччина) валютних коштів в сумі 196559,00 Євро згідно імпортного контракту від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016. 
Перевіркою своєчасності розрахунків при проведенні імпортних операцій встановлено порушення статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" щодо ненадання послуг на суму 196559,00 Євро на підставі контракту від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016. 
Сума пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "УХЛК" за імпортним контрактом від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016 з компанією "ETM European Techno Montagen GmbH" (Німеччина) становить 1 378 384,11 грн /т. 1, а.с. 47/. 
Представник позивача у ході розгляду справи надав пояснення, у яких зазначив, що відповідно до додаткової угоди від 28.11.2017 №5 до контракту від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016 усі роботи, передбачені контрактом мали бути виконані до 31.03.2018. 
Згідно з додатковою угодою від 20.03.2018 №6 /т. 1, а.с. 93, 94/ договірна ціна складала 246 599,00 Євро без ПДВ. Пунктом 1.5. цієї угоди змінено порядок розрахунків, погоджений в додатковій угоді від 13.10.2017 №4 та визначено, що п`ятий платіж у розмірі 50 000,00 Євро здійснюється до 29.07.2018. 
Висновком Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 12.12.2017 №1009 строки розрахунків за контрактом на суму 154 060,00 Євро, яка сплачена на підставі платіжних інструкцій від 27.09.2016; від 08.11.2016; від 12.04.2017, були продовжені до 31.03.2018. 
Як зазначено в Акті виконаних робіт до Контракту від 30.03.2018 /т. 1, а.с. 98/, загальна вартість виконаних робіт за контрактом складала 246 559 Євро. З них станом на дату складання зазначеного Акта вже було оплачено 196 559 Євро, залишок не оплачених робіт складав 50 000 євро. 
З урахуванням наведеного, представник позивача стверджував, що станом на 30.03.2018 компанією "ETM European Techno Montagen GmbH" (Німеччина) виконано робіт на суму 246 559 Євро, а позивачем здійснено оплату цих робіт на суму 196 559 Євро, внаслідок чого на дату завершення строків розрахунків за контрактом, на 31.03.2018 роботи були виконані в обсязі, більшому, аніж оплачені позивачем, а тому прострочення виконання робіт за контрактом не було.
Крім того, представник позивача зауважив, що 31.10.2017 проведено четвертий платіж відповідно додаткової угоди №4 в сумі 42 499,00 Євро, який на дату його здійснення та дату підписання акта виконаних рості (30.03.2018) не перевищував встановлений законодавством граничний строк розрахунків в 180 днів, внаслідок чого підстав для звернення до Мінекономіки із заявою про продовження строків розрахунків не було.
Оцінюючи наведені доводи позивача, суд враховує такі обставини. 
Пунктом 8 контракту від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016 з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 20.03.2018 №6, передбачено, що договірна ціна за послуги, виконані за умовами цього договору, складає 246 559,00 євро без ПДВ /т. 1, а.с. 65 - зі звороту, а.с. 94/. 
Пунктом 9 контракту від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016 з урахуванням змін, внесених додатковими угодами від 13.10.2017 №4 та від 20.03.2018 №6, передбачено, що оплата послуг буде п`ятьма платежами на суму: 39843,00 євро, 61093,00 євро, 53124,00 євро, 42499,00 євро та 50000,00 євро. 
Фактично кошти перераховані позивачем таким чином /т. 1, а.с. 32/: 
- 27.09.2016 сплачено 39843,00 євро (1162231,90 грн), граничний термін надходження товарів (послуг) - 25.01.2017; 
- 08.11.2016 сплачено 61093,00 євро (1728092,30 грн), граничний термін надходження товарів (послуг) - 08.03.2017; 
- 12.04.2017 сплачено 53124,00 євро (1516713,68 грн), граничний термін надходження товарів (послуг) - 10.08.2017; 
- 31.10.2017 сплачено 42499,00 євро (1324026,09 грн), граничний термін надходження товарів (послуг) - 29.04.2018 (з урахуванням рішення ДФС України від 18.09.2018 №30235/6/99-99-11-01-02-25).
Спірним податковим повідомленням-рішенням нарахована пеня за прострочення надходження послуг на суму 42499,00 євро за період з 30.04.2018 по 17.06.2018, на суму 154060,00 євро за період з 01.04.2018 по 17.06.2018. 
Позивач у ході розгляду справи стверджував про безпідставність застосування пені, оскільки факт надання послуг підтверджений актом від 30.03.2018 /т. 1, а.с. 98/, що не був наданий під час перевірки з огляду на його фактичне отримання позивачем 19.07.2018 /т. 1, а.с. 211/. 
Оцінюючи наведені доводи позивача суд враховує приписи абзацу першого пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у силу яких у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. 
Так, суд враховує, що позивач у ході проведення перевірки не повідомляв податковий орган про фактичне надання послуг нерезидентом за контрактом від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016 та неможливість підтвердження такого факту з огляду на ненадходження від контрагента підписаного уповноваженою особою акта виконаних робіт. 
При цьому суд враховує, що роботи з монтажу обладнання проводились на території замовника (ТОВ "УХЛК") за адресою: 11501, Україна, Житомирська область, вул. С. Кемського, 11б, м. Коростень, тоді як позивач жодним чином не мотивував, з яких підстав йому на момент проведення податкової перевірки у червні 2018 року не було відомо про завершення робіт станом на 30.03.2018. 
До того ж, позивач, стверджуючи про фактичне завершення робіт з монтажу обладнання у березні 2018 року, 18.06.2018 звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з нерезидента "ETM European Techno Montagen GmbH" (Німеччина) валютних коштів у розмірі 196559,00 євро, сплачених ним на підставі імпортного контракту від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016. 
З урахуванням наведеного, суд констатує, що позивач у ході розгляду справи не довів фактичне виконання робіт компанією "ETM European Techno Montagen GmbH" (Німеччина) за контрактом від 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016 у строк до 31.03.2018, що обумовлено додатковою угодою від 28.11.2017 №5 до згаданого контракту /т. 2, а.с. 90/.
Тож податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 21.09.2018 №0048641406 в частині нарахування пені у розмірі 1 378 384,11 грн за невиконання умов контракту ід 05.09.2016 №ЕТМ03/09/2016 є правомірним та обґрунтованим. 
Крім того, перевіркою встановлено, що між ТОВ "УХЛК" та компанією "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) було укладено імпортний контракт від 03.07.2015 №1215035 щодо монтажу та введення в експлуатацію обладнання. 
На виконання умов імпортного контракту позивач 14.04.2016 перерахував валютні кошти компанії нерезиденту "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) на загальну суму 143105,00 Євро (еквівалент 4120169,26 грн). 
Граничний строк надання послуг відповідно до дати зарахування валютних коштів 13.07.2018. 
Послуга нерезидентом "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) не надана. 
До перевірки надані висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України: 
- від 20.07.2016 №898 на продовження строків розрахунків з 14.07.2016 по 27.01.2017 на суму 143105,00 Євро; 
- від 08.02.2017 №125 на продовження строків розрахунків з 27.01.2017 по 30.06.2017 на суму 143105,00 Євро; 
- від 29.06.2017 №671 на продовження строків розрахунків з 30.06.2017 по 31.01.2018 на суму 143105,00 Євро; 
- від 12.02.2018 №62 на продовження строків розрахунків з 31.01.2018 по 30.04.2018 на суму 143105,00 Євро; 
- від 19.06.2018 №07/43236-18 на продовження строків розрахунків з 19.06.2018 по 31.08.2018 на суму 143105,00 Євро. 
За висновком податкового органу, позивач порушив строки розрахунків за контрактом від 03.07.2015 №1215035, оскільки під час перевірки не надав висновок Мінекономіки про продовження строків розрахунків у період з 01.05.2018 по 18.06.2018. 
Сума пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "УХЛК" за імпортним контрактом від 03.07.2015 №1215035 з компанією "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) становить 671 414,03 грн /т. 1, а.с. 47/.
У поданій до суду позовній заяві позивач посилався на помилковий розрахунок відповідачем пені за порушення строків розрахунків відповідно до контракту від 03.07.2015 №1215035 з компанією "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія).

Так, на думку позивача, податковим органом безпідставно не враховано факт перенесення робочого дня 30.04.2018 та вихідний день 01.05.2018, що призвело до завищення суми пені. 
Проте суд не погоджується з наведеними доводами позивача, оскільки у ході розгляду справи ТОВ "УХЛК" не доведено, що ним завчасно подано Мінекономіки заяву про продовження строків розрахунків за контрактом від 03.07.2015 №1215035 з компанією "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія).
Відповідач під час розрахунку пені правомірно врахував, що на підставі висновку Мінекономіки від 12.02.2018 №62 позивачу продовжено строк розрахунків за контрактом від 03.07.2015 №1215035 з компанією "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) на суму 143105,00 Євро з 31.01.2018 до 30.04.2018. 
Висновком Мінекономіки від 04.07.2018 №436 позивачу продовжено строк розрахунків за контрактом від 03.07.2015 №1215035 з компанією "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) на суму 143105,00 Євро з 19.06.2018 до 31.08.2018 /т. 2, а.с. 58/.
Ні у ході перевірки, ані під час розгляду справи у суді позивач не надав доказів звернення до Мінекономіки і заявою про продовження строків розрахунків за контрактом від 03.07.2015 №1215035 з компанією "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) у період з 01.05.2018 по 18.06.2018. 
Так само, у матеріалах справи відсутності докази наявності форс-мажорних обставин, звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості тощо. 
Суд визнає помилковими посилання представника позивача на приписи частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України щодо перенесення строків у разі, коли останній день строку припадає на святковий чи вихідний день, оскільки відносини щодо здійснення розрахунків у сфері ЗЕД урегульовані спеціальним законодавством (Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті") та на них не поширюються положення ЦК України.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про правомірність нарахування пені за порушення строків розрахунків з 01.05.2018 по 18.06.2018 за контрактом від 03.07.2015 №1215035 з компанією "SPRINGER Maschinenfabrik AG" (Австрія) у розмірі 671 414,03 грн. 
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "УХЛК" частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір загалом у розмірі 31473,34 грн /т. 1, а.с. 5/.
Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на задоволення позовних вимог частково, судові витрати позивача зі сплати судового збору належить розподілити шляхом стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві коштів у розмірі 727,03 грн пропорційно до задоволених позовних вимог. 

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" задовольнити частково. 

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 21.09.2018 №0048641406 в частині нарахування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 48424,52 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 727,03 грн (сімсот двадцять сім гривень три копійки). 
У задоволенні іншої частини позовних вимог.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" (код ЄДРПОУ 39325379; вул. Ярославів Вал, 38, м. Київ, 01034). 
Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011; вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).
Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 23 січня 2026 року. 

Суддя Олександр КУКОБА