Справа № 214/10393/25
2/214/1139/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
(заочне)
30 березня 2026 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Сіденка С.І.,
за участю секретаря судового засідання – Розстальної К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 , у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, 15.04.2025 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає разом з позивачкою. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2025 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.
Доньці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було діагностовано гострий дифузний пульпіт зуба № 63, гострий частковий пульпіт зубів № 65, 84 та гострий глибокий карієс зубів № 55, 54, 51, 61, НОМЕР_1 , 73, 75.Вказане захворювання має досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я, а відповідач ухиляється від надання додаткової матеріальної допомоги на дитину. Позивачка лікувала дитину в « ОСОБА_4 витратила на лікування 40100 грн, крім того 28.05.2025 року було проведено УЗД серця загальною вартістю 700 грн., що підверджується квитанцією №1-217609 від 27.08.2025 року. Оскільки позивачка не працює у зв`язку із постійним домашнім доглядом за дитиною, даних грошових коштів не має, вважає за необхідне стягнути їх з відповідача.
Ухвалою суду від 07.11.2025 року було відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надіслав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до п. 1 ч. 8 ст.128 ЦПК України та за допомогою оголошення на веб-порталі судової влади України про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки позивач не заперечувала проти вирішення справи саме таким чином.
Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що сторони знаходились у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, 15.04.2025 року.
Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в свідоцтві про народження якого відповідач ОСОБА_2 вказаний батьком.
Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2025 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.
Дитина проживає разом з матір`ю, за однією адресою, що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади №2025/009544401 від 15.07.2025 року.
Відповідно до довідки-розрахунок № 28.11-34/44262 від 27.02.2026 року виданої Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області наявна заборгованість станом на 01.03.2026 у розмірі 17 988 грн.
Із наданого суду Акту приймання-передачі наданих послуг виконавцем ТОВ ««Family Dental Center» від 23.09.2025 року вбачається, що позивач, як замовник, прийняла послуги на загальну вартість 40100 грн .
Крім того, пацієнту ОСОБА_3 , Медичним центром «Мрія» було зроблено УЗД серця вартістю 700 грн.
Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу понесених додаткових витрат на лікування дитини.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Вирішуючи вимогу про стягнення додаткових витрат, суд керується нормою ч. 1ст. 185 СК України, яка встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
У окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину.
Як вказано у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 749/106/17, положеннями статей180,183,185,193,198,199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.
Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними, так і позитивними фактами.
За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У даній справі, звертаючись до суду з позовом, позивач просила стягнути з відповідача фактично понесені нею додаткові витрати у сумі 20750 грн. 
У цих випадках ідеться про фактично зазнані та передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Суд доходить висновки, що лікування дитини у стоматолога є особливими обставинами, зумовленими його хворобою, тому витрати на таке лікування відносяться до додаткових витрат, в яких зобов`язаний брати участь відповідач як батько дитини.
Суд вважає підтвердженими витрати на загальну суму 40100 грн відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг виконавцем ТОВ «Family Dental Center» від 23.09.2025 року.
У той час як відповідач жодних заперечень проти позову, а також доказів його непрацездатності чи неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, а тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина.
Сімейний Кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме хворобою дитини, законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, однак, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Оскільки, позивачка не працює у зв`язку із постійним доглядом за дитиною, доходів не має, суд вважає за необхідне стягнути суму фактично понесених нею додаткових витрат на дитину у сумі 20750 грн в повному обсязі.
Також, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо участі в утриманні дитини, з позивача слід стягнути половину суми додаткових витрат на лікування дитини у а отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне на підстави стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.
Керуючись ст. 7, 141, 185 СК України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати у зв`язку з витраченими коштами на зубне лікування та УЗД серця дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово у розмірі 20 750 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко