Справа № 309/1153/26
Провадження № 1-кс/309/158/26

У Х В А Л А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
в складі слідчого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
підозрюваної ОСОБА_4 
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №12026071050000143, внесеному до ЄРДР від 02.03.2026 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-  

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 25 лютого 2026 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, із корисливих мотивів, вступила в попередню змову із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленими досудовим розслідуванням особами, які безпосередньо шляхом контактування з іншими невстановленими особами займались організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Надалі 25 лютого 2026 року ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з невстановленими досудовим розслідуванням особами отримав пряму вказівку, а саме зустріти в смт. Буштино Тячівського району на залізничному вокзалі осіб чоловічої статі, які повинні прибути до даного населеного пункту потягом сполученням Київ – Солотвино, яким у зв`язку із введенням на території України воєнного стану і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 "Про загальну мобілізацію", дія якого продовжувалася Указами Президента України № 342/2022від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023від 06.02.2023, № 255/2023 від 01.05.2023, № 452/2023 від 26.07.2023, №735/2023 від 06.11.2023, № 50/2024 від 05.02.2024, № 272/2024 від 06.05.2024, № 470/2024 від 23.07.2024, № 741/2024 від28.10.2024, № 27/2025 від 14.01.2025, № 236/2025 від 15.04.2025, №479/2025 від 14.07.2025, № 794/2025 від20.10.2025 та № 41/2026 від 12.01.2026 заборонено виїзд за кордон та які мали намір виїхати за межі України, шляхом незаконного перетину державного кордону України, поза межами пункту пропуску та за винагороду забезпечити їх проживання та безперешкодно супроводжувати їх до смт. Вишково Хустського району для подальшого переправлення до Республіки Румунія. 
25.02.2026 приблизно о 06.00 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, за вказівкою невстановленої особи,попередньо,за допомогою мобільного зв`язку, зв`язався із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 та повідомив про те, що на автомобілі марки «Фольцваген Гольф» номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 приїде до залізничного вокзалу в смт. Буштино Тячівського району для його зустрічі, подальшого супроводу та організації його незаконного переправлення через державний кордон України.
Тоді ж, 25.02.2026 приблизно о 06:45 год. ОСОБА_6 , знаходячись на залізничному вокзалі в смт. Буштино Тячівського району зустрів ОСОБА_7 та на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф», номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , відвіз останнього до будинку в АДРЕСА_4 , який заздалегідь орендував з метою утримання осіб чоловічої стані, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України.
26 лютого 2026 року за вказівкою невстановленої особи ОСОБА_7 повинен був передати ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4000 Євро для подальшої незаконної організації його перетину через державний кордону України. 
Тоді ОСОБА_6 на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф», номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 відвіз ОСОБА_8 , - дружину ОСОБА_7 до АДРЕСА_2 , де остання передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4000 долларів США для організації незаконного переправлення її чоловіка ОСОБА_7 через державний кордон України до Республіки Румунія. 
Надалі, 28.02.2026 ОСОБА_6 , приблизно о 18:00 годин за вказівкою ОСОБА_4 , на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф», номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , приїхав до будинку АДРЕСА_4 , де знаходився ОСОБА_7 , заздалегідь приготувавши картонні коробки, які знаходились на задньому сидінні його автомобіля з метою маскування ОСОБА_7 для його подальшого транспортування до смт. Вишково Хустського району з метою незаконного перетину державного кордону України та безперешкодного подолання контрольного посту Державної прикордонної служби України, що встановлений на транспортному мості в смт. Вишково, Хустського району, доправив останнього до будинку в АДРЕСА_2 , де останнього зустріла ОСОБА_4 та забезпечила умови проживання до 01.03.2026 року.
Надалі, ОСОБА_6 01.03.2026 року за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, попередньо, за допомогою мобільного зв`язку зв`язався із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_6 та повідомив, що на автомобілі марки «Фольцваген Гольф», номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , приїде до залізничного вокзалу в смт.Буштино Тячівського району для їх зустрічі, подальшого супроводу та організації їх незаконного переправлення через державний кордон України.
Тоді, 01.03.2026 приблизно о 06.45 год. ОСОБА_6 знаходячись на залізничному вокзалі в смт. Буштино, Тячівського району, зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , відвіз останніх до будинку в АДРЕСА_4 , який заздалегідь орендував з метою утримання осіб чоловічої статі, які мають намір у незаконний спосіб перетнути державний кордон України.
Після цього, 01.03.2026 біля 17.00 год. ОСОБА_6 на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф», номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , приїхав до будинку АДРЕСА_4 , де знаходився ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким повідомив, що вони будуть рухатись в смт. Вишково Хустського району, але з метою безперешкодного подолання контрольного посту Державної прикордонної служби України, вони за допомогою гумового човна, який ОСОБА_6 заздалегідь підготовив для подолання р. Тиса, будуть перепливати через річку Тиса. В той же час ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3000 доларів США як винагороду за організацію здійснення незаконного його переправлення через державний кордон України, які в подальшому передав особисто ОСОБА_4 як винагороду за організацію здійснення незаконного його переправлення через державний кордон України. 
Надалі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подолавши за допомогою гумового човна русло річки Тиса у напрямку смт. Вишково, Хустського району, підійшовши до зазначеного на карті місця, де на них чекав ОСОБА_6 на автомобілі марки «Фольцваген Гольф», номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , завантаживши гумового човна, останній їх відвіз до будинку АДРЕСА_2 , де на них очікувала ОСОБА_4 для подальшого їх переправлення у незаконний спосіб через державний кордон України, поза межами пункту пропуску.
01.03.2026, приблизно о 19 год. 00 хв. у АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_9 другу частину грошових коштів у сумі 2700 доларів США за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України та провела інструктаж із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 під час якого показала на мобільному пристрої мапу із маршрутом руху до державного кордону України, наказала вимкнути свої мобільні пристрої та обгорнути їх фольгою для убезпечення їх від радіоелектронної розвідки працівників Державної прикордонної служби України, надала ганчірки для зручного подолання металевої сітки на кордонні із Румунією та організувала автомобіль таксі марки «ДейвоЛанос» із д.н.з. НОМЕР_2 , для доставлення їх в с. Шаян Хустського району до готелю «Карпатія» для подальшого руху гірською місцевістю до державного кордону України із Республікою Румунія та незаконного його перетину.
Тоді ж, 01.03.2026 приблизно о 23 годині, водій автомобіля таксі марки «ДейвоЛанос» із д.н.з. НОМЕР_2 привіз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у с. Шаян по вул.Центральна до буд. 87 Хустського району та висадив біля санаторію «Карпатія», де останні продовжили свій рух гірською місцевістю до державного кордону України із метою його незаконного перетину, по напрямку 268 прикордонного знаку, однак були затримані працівниками Державної прикордонної служби України на відстані 1000 метрів від державного кордону України із Республікою Румунія. 
Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів, для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками – незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
27.03.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканці АДРЕСА_2 , оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Оголошена ОСОБА_4 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується здобутими в ході досудового розслідування доказами. 
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
У даному випадку щодо обґрунтованості підозри слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої під «розумною» підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, слід розуміти наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.
Також, відповідно до положень ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, крім вищезазначених ризиків, оцінює наступні обставини, зокрема: вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, відсутність у підозрюваного нарікань на вік та стан здоров`я.
Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_4 , будучи на волі може незаконно впливати на свідків, також враховуючи те, що остання, усвідомивши на даний час про настання караності за скоєне ним діяння, може здійснити будь-які дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому у даному випадку більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України слідчий просить слідчого суддю обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, а саме те, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, що в своїй сукупності вказує на те, що він будучи обізнаним з мірою покарання перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що відсутні підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за вище наведених обставин.
За вказаним фактом відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, в ході якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені вказаного злочину та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 , українка, громадянка України. 
Підозрювана на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я має специфічні особливості стану здоров`я – хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ступеня з кризовим перебігом, має типові соціальні зв`язки для особи такого віку, позитивно характеризується.
Одночасно суд враховує, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (п. 9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
Також суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, оскільки частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ч. З ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Слоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обрання чи продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Такої іншої підстави в даному випадку та суспільного інтересу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не вбачає.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111-112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Суд за наявних конкретних обставин, враховуючи особу підозрюваної, не вбачає підстав для обрання їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою і одночасно доходить висновку про обрання їй запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в достатній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .
Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що для ОСОБА_4 , достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово. Застосування такого запобіжного заходу, забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням ОСОБА_4 .
Керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 193, 331, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою – залишити без задоволення.
Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, починаючи з 31 березня 2026 року по 31 травня 2026 року, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї наступних обов`язків:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не залишати цілодобово своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали вручити підозрюваній, прокурору, направити до Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області – для виконання.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ознайомити підозрювану ОСОБА_4 під розписку з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено в 9 год. 00 хв. 2 квітня 2026 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суду Закарпатської області.  

Суддя Хустського 
районного суду:     ОСОБА_1