Справа № 127/3584/26
Провадження № 3/127/786/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 лютого 2026 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області від 05.10.2010, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 142481 від 19.01.2026, ОСОБА_1 19.01.2026 близько 13:30 год. ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , який був відсутній на уроках та без дозволу та відома батьків пішов сам на річку «Південний Буг», де був лід, чим наразив себе на небезпеку.
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що дана ситуація сталась вперше, оскільки син навчається у другу зміну, вони з чоловіком поїхали на роботу вранці, а син мав попрямувати в школу. Згодом не могла додзвонитись до сина, зв`язавшись із класним керівником сина, дізналась, що син школу в той день не відвідував. Тоді її чоловік поїхав додому та побачив, що сина вдома немає, шкільного рюкзака теж, а його телефон знаходиться на зарядці. Після чого, через хвилювання зателефонувала до поліції для знаходження сина. Після даної ситуації провела із сином виховну бесіду, зазначила, що сина виховує належним чином, забезпечує його участь в різних заняттях, таких як карате чи арифметика, тобто син належним чином розвивається.
Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї, забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. 
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 142481 від 19.01.2026 слідує, що ОСОБА_1 19.01.2026 близько 13:30 год. ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , який був відсутній на уроках та без дозволу та відома батьків пішов сам на річку «Південний Буг», де був лід, чим наразив себе на небезпеку.
Із рапорту працівника поліції Кравчука І. вбачається, що 19.01.2026 о 16:44 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , повідомила, що син ОСОБА_2 о 13:50 год. мав прийти зі школи, зі слів до школи не з`явився. По приїзду СОГ на місце події із зустрічною заявою звернулась ОСОБА_1 в якій просила її повідомлення з приводу зникнення її сина ОСОБА_2 , який о 13:30 год. пішов з дому та не повернувся, не розглядати, оскільки син знайшовся, жертвою злочину не став, його життю та здоров`ю нічого не загрожує.
Із письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 19.01.2026 близько 10640 год. він вийшов з дому та направився в сторону навчального закладу, але на навчання так і не пішов. Зайшовши в магазин «Рибальство» по вул. Чорновола, придбав вудку, після чого пішов на річку «Південний Буг» на рибалку, де весь час і перебував, ловивши рибу. Згодом близько 17:00 год. повернувся додому. 
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що її син відвідує КЗ «ВЛ № 31» у другу зміну. Так як вони з чоловіком поїхали з дому вранці на роботу, а син мав йти на навчання на 13:50 год. так, як вони не могли додзвонитись до сина, то зателефонували на 102. Потім з`ясували, що так як їхній син любить рибалку, то він був на річці «Південний Буг» на риболовлі та сам повернувся додому, вину свою визнає та обіцяє, що такого більше не повториться.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що її можливо звільнити від адміністративної відповідальності враховуючи малозначність вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням. 
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 184, 283, 284, КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням та закрити провадження у справі.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: