П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10755/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Граб Л.С. 
24 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Граб Л.С. 
суддів: Матохнюка Д.Б.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дубрівської сільської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дубрівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дубрівської сільської ради, в якому просила:
-визнати протиправним та скасувати рішення від 28.05.2025 №1039 "Про намір не поновлювати договір оренди земельної ділянки комунальної власності та подання заяви до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.11.2025 позов задоволено:
-визнано протиправним та скасовано рішення Дубрівської сільської ради Звягельського району Житомирської області від 28.05.2025 №1039 «Про намір не поновлювати договір оренди земельної ділянки комунальної власності та подання заяви до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».
Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 15.01.2019 уклала з Дубрівською сільською радою Звягельського району Житомирської області договір оренди землі №б/н. 
Згідно з п. 1.1. договору орендодавець на виконання рішення 23 сесії 7 скликання Дубрівської сільської ради від 21.09.2018 №599 “Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 ” та рішення 24 сесії 7 скликання Дубрівської сільської ради від 23.11.2018 №632 “Про внесення змін до рішення 23 сесії 7 скликання від 21.09.2018 №599 “Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 ” надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером 1820686500:04:000:0734, яка розташована на території Дубрівської об`єднаної територіальної громади (за межами с. Хижівка) Баранівського району Житомирської області. 
Згідно з п. 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 59,4290 га. 
Пунктом 3.1. цього договору визначено, що його укладено строком на 7 (сім) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 
Відповідно до п. 4.1 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок орендодавця в розмірі: за перші три роки 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 61031,09 грн. за один рік; всі наступні роки 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить104624,72 грн. за один рік. Відповідно до розділу 11 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Дія договору припиняється у разі: закінчвних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
28.05.2025 рішенням 39-ї сесії 8 скликання Дубрівської сільської ради №1039 “Про намір не поновлювати договір оренди земельної ділянки комунальної власності та подання заяви до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно” вирішено:
-визначити, що Дубрівська сільська рада не має наміру поновлювати договір оренди земельної ділянки комунальної власності площею 59,4290 га, кадастровий номер 1820686500:04:000:0734, укладений 15.01.2019 з ОСОБА_1 , строк дії якого спливає 15.01.2026;
-зобов`язати виконавчий комітет Дубрівської сільської ради направити орендарю письмове повідомлення про відмову в поновленні договору оренди із зазначенням причин такої відмови та обмеження на здійснення засіву озимими культурами;
-доручити виконавчому комітету Дубрівської сільської ради не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору подати заяву до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про виключення відомостей щодо поновлення договору відповідно до п. 3 ст. 126-1 Земельного кодексу України;
-покласти контроль за виконанням рішення на постійну комісію з питань комунального майна та господарства, будівництва, благоустрою, охорони навколишнього природного середовища та земельних відносин.
Згідно з протоколом засідання результати голосування сесії такі: “за” – 15, “проти” – 0, “утримались” – 1, “не голосували” – 0, рішення прийнято більшістю голосів.
Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до статей 629, 637 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина третя статті 792 ЦК України).
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини перша та дев`ята статті 93 ЗК України).
В свою чергу, порядок поновлення дії договору оренди землі передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі Закон № 161-XIV).
Вищезазначеною правовою нормою передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою і п`ятою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.
Якщо орендодавець не пізніше ніж у 30-денний строк до закінчення строку дії договору з орендарем, який є інвестором із значними інвестиціями, з яким укладено спеціальний інвестиційний договір відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями", не повідомив відповідним листом-повідомленням про непродовження дії договору та за умови, що орендар має намір продовжити користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк на умовах, передбачених договором оренди землі, крім розміру орендної плати. Зміна розміру орендної плати оформлюється додатковим договором (угодою) до договору оренди землі.
З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.
У разі зміни меж або цільового призначення земельної ділянки вимоги цієї статті не застосовуються.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, зокрема зазначила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. 
За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону № 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.
Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа- повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону N° 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа- повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору ( постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Отже законом встановлена певна процедура, яка передує, як прийняттю рішення про продовженню договору оренди земельної ділянки, так і про відмову від укладення договору оренди на новий строк.
В той же час, виходячи із правової позиції Верховного Суду, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах першій-п`ятій і частині шостій статті 33 Закону не розмежовуються, а для поновлення договору оренди землі в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, є необхідним надіслання орендарем повідомлення орендодавцю про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі разом з проектом додаткової угоди.
Таким чином судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, що механізм поновлення договору оренди земельної ділянки, що передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі», передбачає звернення ініціативи саме від орендаря шляхом подання відповідного листа-повідомлення з проектом договору і лише після надходження такого звернення у орендодавця виникає обов`язок розглянути питання щодо поновлення договору та ухвалити рішення за результатами розгляду. 
Натомість на момент прийняття Дубрівською сільською радою рішення №1039 від 28.05.2025 позивач ще не подала заяви-повідомлення про поновлення договору оренди землі, оскільки строк для такого звернення відповідно до умов договору і вимог статті 33 Закону мав настати лише у грудні 2025. А отже, правових підстав для прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо наслідків, які можуть настати лише після подання орендарем відповідного клопотання, на момент його прийняття не існувало що свідчить про передчасність оскаржувано рішення. 
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Дубрівської сільської ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Матохнюк Д.Б.    Сторчак В. Ю.