РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року 	м. Рівне	№460/4240/24	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК ЗАХІД" 	
до	Рівненської митниці 	
 	про визнання протиправними та скасування карток відмов, рішень про коригування митної вартості товарів, -	

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ТСК Захід” (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Рівненської митниці від 28.12.2023 № UA204150/2023/000014/2. 
- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.12.2023 № UA204150/2023/000044. 
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Рівненської митниці від 06.02.2024 № UA204150/2024/000015/2. 
- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.02.2024 № UA204150/2024/000026.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін
Відповідно до розпорядження керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із відрахуванням зі штату Рівненського окружного адміністративного суду судді Гудими Н.С., вказану справу передано для розподілу до автоматизованої системи документообігу суду.
Відповідно до проведеного повторного 26.02.2025 автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану адміністративну справу передано на розгляд судді Нор У.М.
Ухвалою суду від 27.02.2025 адміністративну справу №460/4240/24 прийнято до провадження судді Нор У.М.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів. При визначенні митної вартості товарів декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, просив позов задовольнити повністю.
Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначає, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею встановлено наявність в документах неточностей. Вищевказане свідчило про наявність ризиків заявлення до митного оформлення недостовірних відомостей стосовно вартості товарів. Оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
17.07.2023 між ТОВ “ТСК Захід”, як покупцем, та компанією WINBEST INDUSTRIES SDN BHD 68-1, LORONG BATU NILAM 4B BUKIT TINGGI, 41200 KLANG, SELANGOR SELANGOR, MALAYSIA” як продавцем, укладено контракт № 27-07/23, за умовами якого продавець продає, а покупець купує болти та гайки в кількості, за цінами і на умовах, викладених в додатках (Proforma Invoice), які є невід`ємною частиною контракту. Загальна сума контракту визначена на рівні 22707,00 USD. Пунктом 3.1. контракту передбачено, що оплата здійснюється наступним чином: 15% від загальної суми контракту сплачує покупець на умовах попередньої оплати за товар до 15.08.2023, 85% від загальної суми контракту сплачує Покупець за Товар до прибуття в порт Гданськ, Польща. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на р/р Продавця.
17.07.2023 була оформлена Рахунок -проформа (Proforma Invoice) на визначену номенклатуру і кількість товару на умовах поставки FOB KLANG, MALAYSIA, на загальну суму 22707.00 USD. 
24.07.2023 згідно платіжної інструкції № 91JBKLN7 ТОВ “ТСК Захід” на виконання умов контракту сплатило на банківський рахунок продавця 3407,00 USD, тобто авансовий платіж в розмірі 15%.
15.09.2023 продавцем товару було оформлено на ім`я покупця Commercial invoice №23002ТСК на поставку товарів на умовах FOB KLANG, MALAYSIA, визначеної номенклатури і кількості, на загальну суму 22506,2 USD.
Додатковою угодою №1 до контракту №17-07/23, сторони змінили суму контракту на 22506,20 USD.
23.11.2023 ТОВ “ТСК Захід” на виконання умов контракту сплатило на банківський рахунок продавця 19099,20 USD і таким чином повністю оплатило партію товару в сумі 22506,20 USD.
27.12.2023 уповноваженою особою ТОВ “ТСК Захід” було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №23UA204150000828U0, у графі 31 було зазначено, які товари заявлено до митного оформлення. 
Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: Контракт №17-07/23 від 17.07.2023; Додаткова угода №1 до контракту № 17-07/23 від 17.07.2023; Експортна митна декларація країни-відправлення № В18210022790 від 20.10.2023; Рахунок-проформа №23002ТСК від 17.07.2023; Рахунок-фактура № 23002ТСК від 15.09.2023; Пакувальний лист б/н від 15.09.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 24.07.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 24.11.2023; Висновок про вартісні характеристики товару № 1-265 від 08.12.2023; Сертифікат про походження товару №МССМ М 92328 від 27.10.2023; Супровідний документ T1 №23PL322080NS6BUSU0 від 07.12.2023; Накладна ЦІМ/УМВС №46970 від 19.12.2023; Коносамент №MSPKGGDN2310401 від 22.10.2023: Прейскурант (прайс-лист) б/н від 17.07.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4529053 від 20.12.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №416580 від 20.12.2023; Договір про перевезення № 23 від 17.03.2023.
Вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
28.12.2023 відповідачем прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2023/000014/2, за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення до 48443,00 USD та, у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості – резервного методу – код «6».
Згідно з описом підстав для коригування митної вартості:
Митна вартість імпортованих товарів №№1-3 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 
1) декларантом не подано усіх Додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в Достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. 
2) подані до митного оформлення та додатково на вимогу митниці Документи містять неточності: При проведенні у відповідності до положень статті 54 МКУ контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів встановлено наступне: 
1) В графі 31 МД заявлено інформацію про виробника та торгову марку товару, однак декларантом не надано документів, що підтверджують дану інформацію; 
2) До митного оформлення декларантом надано копію комерційного інвойсу від 15.09.2023 № 23002ТСК без відміток про перетин митного кордону України; 
3) Асортимент товарів згідно наданого до митного оформлення Прайс-листа від 17.07.2023 відповідає асортименту товарів, заявлених Декларантом до митного оформлення, разом з тим, відповідно до інформації, наявної у відкритих джерелах, WINBEST WIN INDUSTRIES SDN BHD виготовляє та реалізує набагато ширший спектр товарів; 
4) Наданий до митного оформлення прайс-лист від 17.07.2023 дійсний 14 днів від дати пропозиції, тобто він не розповсюджується на товари, які зазначені в комерційному інвойсі від 15.09.2023 № 23002TCK: 
5) Експертний висновок рівненської ТПП не містить роздрукованих додатків джерел цінової інформації, на підставі якої експертом проведені розрахунки та здійснено висновок. Згідно посилань експертом здійснювався аналіз товарів китайського виробництва, в той же час до митного оформлення заявлені товари аи виробництва Малайзії; 
6) Відповідно до пункту 1.3 Договору №23 про транспортно-експедиторське обслуговування №23 від 17.03.2023 (Далі - Договір ТЕО) під кожне перевезення складається заявка, в якій зазначаються умови перевезення, проте декларантом до митного оформлення даний документ не наданий 
7) Відповідно до пункту 4.1.3.1 Договору ТЕО при перевезенні вантажів морським сполученням в режимі імпорт платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та або розвантаження вантажу, агентські, портові збори) здійснюються протягом 3 банківських днів з моменту виставлення експедитором рахунку, але до вивозу вантажу з порту; Рахунок фактура від Payyuoy 20.12.2023 № LS-4529053 не містить інформації щодо вартості витрат, пов`язаних із здійсненням мультимодального перевезення, зокрема відсутня інформація щодо числових значень вартості послуг з перевалки вантажу в порту, агентських та портових зборів, числового значення винагороди експедитора при здійсненні морського перевезення за межами України. 
Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями: 
Товар №1 за митною декларацією від 20.11.2023 № 23UA50050004125804 - 1,93 дол. США/кг Товар №2 за митною декларацією від 20.11.2023 № 23UA50050004125804-1,93 дол. США/кг Товар №3 за митною декларацією від 03.11.2023 № 23UA20923011803900 - 1,93 дол. США/кг 
Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 
1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 
2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 
3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів на повний спектр продукції: 
4) комерційний інвойс від 15.09.2023 № 23002TCK з відмітками про перетин митного кордону України у повному обсязі; 
5) заявку на перевезення, передбачену пунктом 1.3 Договору №23 про транспортно-експедиторське обслуговування №23 від 17.03.2023 
6) відомості щодо числових значень витрат, пов`язаних із мультимодальним перевезенням товарів, а саме щодо числових значень вартості послуг з перевалки вантажу в порту, агентських та портових зборів, числового значення винагороди експедитора при здійсненні морського перевезення за межами України. 
У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати Додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 
За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59-61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість товарів №1-3 визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями: 
Товар №1 за митною декларацією від 20.11.2023 № 23UA50050004125804 1,93 дол. США/кг Товар №2 за митною декларацією від 20.11.2023 № 23UA50050004125804 - 1,93 дол. США/кг Товар №3 за митною декларацією від 03.11.2023 № 23UA20923011803900 - 1,93 дол. США/кг Числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 23160 дол. США (12000кг * 1,93 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 865452, 14. Числове значення митної вартості товару №2 у валюті рахунку становить 21423 дол. США (11100кг 1,93 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 800543,23 грн. Числове значення митної вартості товару №3 у валюті рахунку становить 3860 дол. США (2000 кг * 1,93 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 144242,02 грн.
Митним органом прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2023/000044, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за МД №23UA204150000828U0 від 27.12.2023.
28.12.2023 у зв`язку із незгодою із рішенням №№UA204150/2023/000014/2 в порядку ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подана нова митна декларація № 24UA204150000856U6, за якою товар випущений у вільний обіг із збільшенням (доплатою) загальної суми митних платежів на 229 890,45 грн. (мито – 47 754,01 грн, ПДВ – 182 136,44 грн.).
20.07.2023 між ТОВ “ТСК Захід”, як покупцем, та компанією YUYAO MEIGESI FASTENER CO., Ltd, як продавцем, укладено контракт № 20-07/23, за умовами якого продавець продає, а покупець купує шурупи в кількості, за цінами і на умовах, викладених в додатках (Proforma Invoice), які є невід`ємною частиною контракту. Загальна сума контракту визначена на рівні 29464,59USD. Пунктом 3.1. контракту передбачено, що оплата здійснюється наступним чином: 15% від загальної суми контракту сплачує покупець на умовах попередньої оплати за товар до 15.08.2023, 85% від загальної суми контракту сплачує Покупець за Товар до прибуття в порт Гданськ, Польща. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на р/р Продавця.
20.07.2023 була оформлена Рахунок -проформа (Proforma Invoice) на визначену номенклатуру і кількість товару на умовах поставки FOB Zhapu, China, на загальну суму 29464,59 USD. 
21.07.2023 згідно платіжної інструкції № 90JBKLN7 ТОВ “ТСК Захід” на виконання умов контракту сплатило на банківський рахунок продавця 4419,69 USD, тобто авансовий платіж в розмірі 15%.
24.10.2023 продавцем товару було оформлено на ім`я покупця Commercial invoice №23003ТСК на поставку товарів на умовах FOB Zhapu, China, визначеної номенклатури і кількості, на загальну суму 29464,01 USD.
Додатковою угодою №1 до контракту №20-07/23, сторони змінили суму контракту на 29464,01USD.
27.10.2023 ТОВ “ТСК Захід” на виконання умов контракту сплатило на банківський рахунок продавця 25044,32 USD і таким чином повністю оплатило партію товару в сумі 29464,01 USD.
06.02.2024 уповноваженою особою ТОВ “ТСК Захід” було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №24UA204150000671U7, у графі 31 було зазначено які товари заявлено до митного оформлення. 
Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості:
Контракт №20-07/23 від 20.07.2023; Додаткова угода №1 до контракту №20-07/23 від 20.07.2023; Експортна митна декларація країни-відправлення № 298120230000091748 від 31.10.2023; Рахунок-проформа №23003ТСК від 20.07.2023; Рахунок-фактура № 23003ТСК від 24.10.2023; Пакувальний лист б/н від 24.10.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 21.07.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 27.10.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №105JBKLNA від 27.10.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №90JBKLN7 від 21.07.2023; Висновок про вартісні характеристики товару № 1-263 від 11.12.2023; Сертифікат про походження товару № 2303302A8764/00080 від 21.11.2023; Супровідний документ T1 №24PL322080NS6DQ279 від 05.01.2024; Накладна ЦІМ/УМВС №02029 від 27.01.2024; Коносамент №HYSF2023100602 від 27.10.2023; Прейскурант (прайс-лист) б/н від 20.07.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4534317 від 12.01.2024; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №417366 від 12.01.2024; Договір про перевезення № 23 від 17.03.2023.
Вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
06.02.2024 відповідачем прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2024/000015/2, за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення до 47640,09 USD та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості – резервного методу – код «6».
Згідно з описом підстав для коригування митної вартості:
Митна вартість імпортованого товару №№1 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 
1) в графі 31 МД заявлено інформацію про виробника та торгову марку товару, однак декларантом не надано документів, що підтверджують дану інформацію; 
2) Асортимент товарів згідно наданого до митного оформлення Прайс-листа від 20.07.2023 відповідає асортименту товарів, заявлених Декларантом до митного оформлення, разом з тим, відповідно додо інформації, наявної у відкритих джерелах, WINBEST INDUSTRIES SDN BHD Виготовляє та реалізує набагато ширший спектр товарів; 
3) Наданий до митного оформлення прайс-лист від 20.07.2023 дійсний 14 днів від дати пропозиції, тобто він не розповсюджується на товари, які зазначені в комерційному інвойсі від 24.10.2023 № 23003TCK; 
4) Наданий до митного оформлення прайс-лист від 20.07.2023 не містить умов поставки товару 
5) Експертний висновок рівненської ТПП не містить роздрукованих додатків джерел цінової інформації, на підставі якої експертом проведені розрахунки та здійснено висновок 
6) Експертний висновок рівненської ТПП містить посилання на рахунок-фактуру LS-4526088 08 від 08.12.2023(ст. 2, п.4), що не має відношення до даної партії товару. Також заявлена в даному висновку вартість перевезення контейнера не співпадає заявленій вартості у ЕМД 
7) Відповідно до пункту 1.3 Договору №23 про транспортно-експедиторське обслуговування №23 від 17.03.2023 (Далі - Договір ТЕО) під кожне перевезення складається заявка, в якій зазначаються умови перевезення, проте декларантом до митного оформлення даний документ не наданий; 
8) Заявлені в гр..20 ЕМД умови поставки FOB SHANGHAI не відповідають даним, зазначеним в рахунку-інвойсі від 24.10.2023 № 23003ТСК та рахунку -проформі від 20.07.2023 23003TCK: 
9) В супровідному документі 11 від 05.01.2024 №24PL322080NS6DQ279 в гр. 44 під кодом документу 705 вказано коносамент №273635134, який до митного оформлення не надавався.
Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією: Товар №1 за митною декларацією від 01.1.02.2024 № UA209150/2024/001400 - 1,9453 дол. США/кг 
Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 
1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 
2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 
3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів на повний спектр продукції: 
4) заявку на перевезення, передбачену пунктом 1.3 Договору №23 про транспортно-експедиторське обслуговування №23 від 17.03.2023 
5) коносамент №273635134 України. 
У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати Додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59-61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 6363 Митного Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість товару ва №1 визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією: Товар №1 за митною декларацією від 01.02.2024 № UA209150/2024/001400 - 1,9453 дол. США/кг.
Числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 47640,09 дол. США (24489,84кг * 1,9453 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1789094,9959.
Митним органом прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2024/000026, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за МД №23UA204150000671U0 від 06.02.2024.
07.02.2024 у зв`язку із незгодою із рішенням UA204150/2024/000015/2 в порядку ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подана нова митна декларація № 24UA204150000684U6, за якою товар випущений у вільний обіг із збільшенням (доплатою) загальної суми митних платежів на 145 869,36 грн. (мито – 28051,80 грн, ПДВ – 117817,56 грн.).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.
Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли: 
- або надані декларантом документи містять розбіжності, 
- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, 
- або наявні ознаки підробки.
Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.
Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:
- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);
- невірно проведений розрахунок митної вартості;
- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;
- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У графі 33 оскаржуваних позивачем рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем вказано про те, що надані декларантом документи не підтверджують числові значення складових митної вартості та містять розбіжності. 
Разом з тим, такі твердження є абсолютно надуманими та безпідставними. 
Судом встановлено, що в обох випадках декларант позивача надав відповідачу усі, передбачені частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. 
А саме до митної декларації №23UA204150000828U0 та №24UA204150000671U7 подані наступні документи: Контракт №17-07/23 від 17.07.2023; Додаткова угода №1 до контракту № 17-07/23 від 17.07.2023; Експортна митна декларація країни-відправлення № В18210022790 від 20.10.2023; Рахунок-проформа №23002ТСК від 17.07.2023; Рахунок-фактура № 23002ТСК від 15.09.2023; Пакувальний лист б/н від 15.09.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 24.07.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 24.11.2023; Висновок про вартісні характеристики товару № 1-265 від 08.12.2023; Сертифікат про походження товару №МССМ М 92328 від 27.10.2023; Супровідний документ T1 №23PL322080NS6BUSU0 від 07.12.2023; Накладна ЦІМ/УМВС №46970 від 19.12.2023; Коносамент №MSPKGGDN2310401 від 22.10.2023: Прейскурант (прайс-лист) б/н від 17.07.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4529053 від 20.12.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №416580 від 20.12.2023; Договір про перевезення № 23 від 17.03.2023. Контракт №20-07/23 від 20.07.2023; Додаткова угода №1 до контракту №20-07/23 від 20.07.2023; Експортна митна декларація країни-відправлення № 298120230000091748 від 31.10.2023; Рахунок-проформа №23003ТСК від 20.07.2023; Рахунок-фактура № 23003ТСК від 24.10.2023; Пакувальний лист б/н від 24.10.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 21.07.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 27.10.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №105JBKLNA від 27.10.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №90JBKLN7 від 21.07.2023; Висновок про вартісні характеристики товару № 1-263 від 11.12.2023; Сертифікат про походження товару № 2303302A8764/00080 від 21.11.2023; Супровідний документ T1 №24PL322080NS6DQ279 від 05.01.2024; Накладна ЦІМ/УМВС №02029 від 27.01.2024; Коносамент №HYSF2023100602 від 27.10.2023; Прейскурант (прайс-лист) б/н від 20.07.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4534317 від 12.01.2024; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №417366 від 12.01.2024; Договір про перевезення № 23 від 17.03.2023.
Контракти, з урахуванням внесених до них змін, рахунки-фактури (інвойси) і банківські платіжні документи про оплату імпортованих товарів не місять жодних розбіжностей ні про умови поставки, ні про номенклатуру товарів, ні про їхню ціну. 
Та обставина, що зміни до контрактів вносились після виставлення позивачу рахунків-фактур (інвойсів), в жодному разі не свідчить на користь фіктивності імпортних операцій. Сторони контракту, жодним чином не обмежені у праві змінювати свої договірні умови аж до повного їх виконання. Як пояснила сторона позивача, продавець товару вже після погодження ціни контракту і отримання авансового платежу, приступав до формування партії товару, внаслідок чого формував остаточну ціну вже у інвойсі, після чого вона була погоджена ним, як покупцем.
В обох випадках, на момент ввезення товару на митну територію України договірна ціна вже була врегульована додатковими угодами, що оформлені належним чином. Вартість партії товару, виходячи із такої договірної ціни, і була оплачена покупцем продавцю з наданням митному органу відповідних підтверджуючих документів. Будь-які арифметичні розбіжності у таких платежах відсутні. 
Більше того фактурна вартість імпортованих позивачем товарів в повній мірі відповідає фактурній вартості, яка зазначена у митних деклараціях країн відправлення. 
Також позивачем в обох випадках надано усю документацію, яка стосується витрат на транспортування товарів до митного кордону України, як складових митної вартості. 
Судом не встановлено жодних розбіжностей в документах, які подавались позивачем до митного оформлення товару. Усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товару. 
Зауваження відповідача з приводу того, що жоден документ не підтверджує та не спростовує, факту включення в ціну тари, взагалі не може вважатися належним обґрунтуванням рішення про коригуванням митної вартості.
Твердження відповідача, що наданих прайс-листів зазначає наступне, що прайс-лист є документом продавця, відповідно декларант не має змоги впливати на його зміст та зазначення будь-якої інформацію, а вимоги до змісту прайс-листу не визначені жодним положенням законодавства України, та в розумінні ч. 3 ст. 53 МКУ прайс-лист є додатковим документом для визначення митної вартості товару, який необхідний лише у випадку наявності розбіжностей в основних документах зазначених в ч. 1 ст. 53 МКУ.
Разом з тим вказані відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.
Крім того на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару відповідач у своїх рішеннях не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Так, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише дату та номер митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.
Крім того, за митними деклараціями, які взяті за основу для визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем, декларувалися товари, найменування яких не співпадає з найменуванням товарів позивача. Більше того, метод визначення митної вартості за деякими такими видами товарів був резервний, а не основний. Окрему увагу слід звернути на те, що митне оформлення певної частини таких товарів здійснювалося у березні, вересні 2023 року, в той час як митне оформлення товарів позивачем проводилося в жовтні, листопаді 2023 року. 
Крім того, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Натомість в оскаржуваних рішеннях про коригування митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціну одних товарів до інших і жодним чином не обґрунтував своє рішення, хоча вищенаведені поставки відрізняються і за номенклатурою товару, і за кількістю. 
За наведеного спірні рішення відповідача не відповідають ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості. 
З досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості і похідних від них рішень – карток відмови у прийнятті митної декларації.
Також суд зауважує на тому, що відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. 
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57).
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
З даного приводу суд зазначає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання. 
Таким чином, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу. 
За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
А в силу вимог частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митних деклараціях, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.
З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.
За усього наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення. 
Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).
За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначено частиною п`ятою статті 134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, при оцінці розміру витрат суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг тощо).
При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З метою захисту прав та інтересів ТОВ «ТСК ЗАХІД», 19.12.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ТСК ЗАХІД» та Адвокатським бюро «ОЛЕНИ КОНОНЕНКО» було укладено Договір № 19/12/22 про надання правової допомоги. На виконання даного договору ТОВ «ТСК ЗАХІД» були понесені судові витрати, пов`язані із отриманням професійної правничої допомоги. Ця сума складається з опрацювання та вивчення документів, опрацювання правової позиції у справі, складання адміністративного позову та його обґрунтування, подання доказів, пояснень, документів до суду, тощо. Розмір витрат на професійну правничу допомогу, які було понесено позивачем становлять 20 000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.), є фіксованим, що відповідає положенням п. 28 Правил адвокатської етики. Витрати на професійну правничу допомогу було сплачено позивачем Адвокатському бюро «ОЛЕНИ КОНОНЕНКО» у повному обсязі у порядку, визначеному пунктом 3 Додаткової угоди № 1 від 19.12.2022 до Договору, що підтверджується рахунком-фактурою від 29.04.2024 № 29/04/24/1; Актом наданих послуг від 10.04.2025; платіжною інструкцією АТ «СЕНС БАНК» №1128 від 29.04.2025; випискою про рух коштів за рахунком Адвокатського бюро «ОЛЕНИ КОНОНЕНКО».
Суд зауважує, що справа вирішувалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Оцінюючи подані документи, якими позивач обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20 000,00 грн не відповідає критерію співмірності.
Відтак, зважаючи на характер спірних правовідносин, приймаючи до уваги обставини цієї справи та процесуальний хід її розгляду, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн, що відповідає принципам об`єктивності, справедливості та співмірності. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 28.12.2023 № UA204150/2023/000014/2 та від 06.02.2024 № UA204150/2024/000015/2. 
Визнати протиправними та скасувати картки відмови Рівненської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.12.2023 № UA204150/2023/000044 та від 06.02.2024 № UA204150/2024/000026.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСК ЗАХІД» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці суму судового збору у розмірі 11692,40 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСК ЗАХІД» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці суму витрат, пов`язаних із отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 8000,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 17 лютого 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСК ЗАХІД" (вул. Григорія Сковороди, буд.23,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 39870614) 
Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370) 

Суддя       У.М. Нор