25 березня 2026 року

Справа № 953/6454/24 
Провадження № 2/646/966/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

25.03.2026 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Глоби М.М.,
за участю секретаря судового засідання – Борщ Л.В.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу 50 % від суми виплаченого страхового відшкодування,

встановив:

У липні 2024 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі – ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулось до Київського районного суду міста Харкова з позовом, в обгрунтування якої зазначило, що 30.05.2021 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204259032, предметом якого є страхування транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 .
21.01.2022 року в м. Харкові по вул. Гагаріна, 176 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент скоєння вище вказаної ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № 204259032.
24.01.2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримав заяву про страхове відшкодування від власника пошкодженого транспортного засобу MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_2 .
На виконання вимог ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ СК «Альфа-Гарант» розпочав розслідування обставин настання події, яка має ознаки страхового випадку, в ході якого було встановлено, що за результатами даної події ДТП її учасники склали повідомлення про ДТП (європротокол), відповідно до якого водій транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнав вину у вчиненні вказаної ДТП.
На підставі п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власник пошкодженого транспортного засобу MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 досягли згоди стосовно остаточного розміру страхового відшкодування, про що 06.06.2022 року уклали угоду про розмір страхового відшкодування, відповідно до якої сторони погодили суму матеріального збитку за страховим випадком, що стався 21.01.2022 року, у розмірі 23600 грн. 00 коп. За вирахуванням суми франшизи, встановленої полісом № 204259032, у розмірі 2600 грн. 00 коп., сума страхового відшкодування за даним страховим випадком становить 21000 грн. 00 коп.
10.06.2022 року було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_3 у розмірі 21000 грн. 00 коп.
Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204259032 було укладно між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 , яка є учасником війни, що підтверджується пільговим посвідченням серії НОМЕР_3 , виданого 17.12.2008 року.
Саме у зв`язку з наявністю у ОСОБА_2 пільгового посвідчення, на підставі п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було зменшено розмір страхового платежу за договором № 204259032 на 50 відсотків.
Враховуючи те, що за кермом транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , забезпеченого полісом № 204259032, під час ДТП знаходився ОСОБА_1 , тому на підставі п. 38-1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховик, який виплатив страхове відшкодування на користь потерпілого має право подати регресний позов у розмірі 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, а саме у розмірі 10500 грн. 00 коп.
Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» в порядку регресу 50 відсотків від суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 10500 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18.07.2024 року позовну заяву передано за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2024 року, справа розподілена судді Глобі М.М.

Ухвалою суду від 29.08.2024 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, надала до суду клопотання, в якому просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, відзив на позовну заяву, у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, не надав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 30.05.2021 між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204259032, предметом якого є страхування транспортного засобу ВАЗ 2108, держаний номерний знак НОМЕР_1 .

21.01.2022 року в м. Харкові по вул. Гагаріна, 176 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

За результатами даної події ДТП її учасники склали повідомлення про ДТП (європротокол), відповідно до якого водій транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні вказаної ДТП.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент скоєння вище вказаної ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № 204259032.

Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204259032 було укладено між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 .

24.01.2022 року ОСОБА_3 , як власник пошкодженого транспортного засобу MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про страхове відшкодування.

В подальшому, ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власник пошкодженого транспортного засобу MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 досягли згоди стосовно остаточного розміру страхового відшкодування, про що 06.06.2022 року уклали угоду про розмір страхового відшкодування, відповідно до якої сторони погодили суму матеріального збитку за страховим випадком, що стався 21.01.2022 року, у розмірі 23600 грн. 00 коп. За вирахуванням суми франшизи, встановленої полісом № 204259032, у розмірі 2600 грн. 00 коп., сума страхового відшкодування за даним страховим випадком становить 21000 грн. 00 коп.

10.06.2022 року було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_3 у розмірі 21000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 28912 від 10.06.2022 року.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України).

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, регулюються нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування» та Цивільного Кодексу України.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов, зокрема, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункт 38.1.1 («б») п. 38.1 ст. 38 Закону).

Відповідно ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» умовами, коли відповідач повинен сплатити 50% виплаченого страхового відшкодування страховику є: якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту).

Згідно п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає розмір страхового платежу, відповідну пільгу для деяких категорій громадян при сплаті страхового платежу на момент придбання договору страхування надає особа, що оформлює договір страхування.

Відомостей про те, що страхувальник ОСОБА_2 має посвідчення водія, матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту Полісу № 204259032 «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» дозволено керування транспортним засобом особою з водійським стажем менше 3-х років та/або з водійським стажем страхувальника менше 3-х років. Зазначивши цей пункт як дозволений в полісі страхування представник страхувальника тим самим підтвердив, що цим транспортним засобом можуть керувати інші особи, крім страхувальника з водійським стажем менше 3-х років. Оскільки водійський стаж відповідача становить більше ніж три роки, він правомірно керував забезпеченим транспортним засобом.

Оскільки сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу не підпадає під порядок стягнення в регресному порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказана сума може розглядатися як компенсація страховику 50% виплаченого страхового відшкодування.

Із наведених позивачем у позові підстав вбачається, що стягненню в порядку регресу підлягає 50% виплаченого потерпілому страхового відшкодування, оскільки власник забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2108, держаний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є учасником війни, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 17.12.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відтак, ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст. ст. 3 і 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене ст. ст. 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верхового Суду в постанові від 04.07.2018 року в справі №755/18006/15-ц.

Враховуючи, що ТОВ СК «Альфа-Гарант», в якому ОСОБА_2 застрахувала цивільно-правову відповідальність, наполягає на стягненні з ОСОБА_1 , який має посвідчення водія, який не є суб`єктом відповідальності за регресом, визначеної у ст. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 50% від суми страхового відшкодування, а тому керував автомобілем у відповідності до умов полісу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ СК «Альфа-Гарант».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, тому з відповідача на користь позивача не підлягають відшкодуванню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу 50 відсотків від суми виплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua. 

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», адреса місцезнаходження: м. Київ. Бульвар Лесі українки, 26, код ЄДРПОУ 32382598.

Представник позивача: Шпак Марія Володимирівна, адреса для листування 02100, м. Київ, вул. Георгія Тороповського, буд. 14, оф. 302.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя