Справа № 464/8826/25
пр.№ 2/464/392/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2026 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді  Теслюка Д.Ю., 
за участі секретаря судового засідання  Гирьки К.В.,
представника позивачки  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
у с т а н о в и в :
позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник – адвокат Заремба О.В., 18.12.2025 звернулась в суд із позовом, в якому просить визнати відповідачів  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5  такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй, згідно з ордером №002249 від 17.02.2000, виданого адміністрацією Галицької районної ради народних депутатів, надано в користування як основному квартиронаймачу квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якого члени її сім`ї вселилися у вказану квартиру. Станом на момент звернення до суду із цією позовною заявою в даній квартирі вона проживає зі своїм чоловіком – ОСОБА_6 , а її сини – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та донька ОСОБА_5 в квартирі зареєстровані, однак не проживають там тривалий час, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають. Факт відсутності за місцем реєстрації відповідачів підтверджується також актами ЛКП «Житловик-С». За весь період їхньої відсутності ОСОБА_2 несе витрати по утриманню квартири, сплачує комунальні послуги, а тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеною квартирою.
Ухвалою 23.12.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.
Ухвалою від 26.12.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
На адресу суду від відповідача ОСОБА_4 19.01.2026 надійшла заява, в якій останній просив розгляд справи проводити у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив.
Ухвалою від 27.02.2026 залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог до ОСОБА_7 .
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 – адвокат Заремба О.В. позов підтримала з підстав, наведених в такому, просила позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце проведення такого.
Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, адміністрацією Галицької районної ради народних депутатів 17 лютого 2000 року видано Ордер на житлове приміщення №002249 на підставі розпорядження №40 від 25.01.1999, згідно якого такий видано ОСОБА_2 на право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , склад сім`ї: ОСОБА_2 (основний квартиронаймач), ОСОБА_6 (чоловік), ОСОБА_8 (син), ОСОБА_9 (дочка), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_7 (син) (а.с.7).
Згідно з відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №198661 від 01.08.2025 за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровано 7 осіб: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 8).
Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади №2025/011430609 від 13.08.2025 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 12.08.2025 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.16).
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 15.01.2026 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади №2026/000687808 від 15.01.2026.
Відповідно до актів №286 від 17.09.2025, №337/1 від 27.10.2025, №358 від 25.11.2025 та №3 від 15.01.2026, які складені комісією ЛКП «Житловик-С» про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , але в даній квартирі не проживають.
За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 Житлового кодексу України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71,72 Житлового кодексу України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 Житлового кодексу України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі№ 760/13113/14-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17, від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц, від 22 грудня 2021 року у справі № 758/12823/17, від 19 січня 2022 року у справі №344/9319/19.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , понад встановлений законом строк збереження права користування нею, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення їм перешкод у користуванні такою суду не надано. Таким чином, позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 про визнання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Окрім цього, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки слід стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову, в розмірі 1 211,20 грн з кожного.
Керуючись статтями 13, 81, 89, 141, 263 – 265 ЦПК України, 

у х в а л и в:

позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2  1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2  1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.
Стягнути з  ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2  1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 03.02.2026.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивачка:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 . 
Відповідачка: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 . 
Третя особа: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Суддя   Дмитро ТЕСЛЮК