Справа № 420/65/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000093/1 від 21.07.2025р.
Позивач обґрунтовує позов тим, що в межах Контракту №25/05/22-94 від 25.05.2022 року ТОВ «Аквафрост» (надалі за текстом «Позивач») імпортував на митну територію України в липні 2025 року товар №1 - заморожене сурими з риби мікс, глазуроване сорт А (odonus niger, sau rida tumbil, epinephelus diacanthus, lepturacanthus savala) у вигляді фаршу без харчових добавок та приправ, без теплової кулінарної обробки, без кісток, шкіри та плавців, неконсервоване, для промислової переробки, дата виготовлення 23/27.09.2024р, 17/23.10.2024р, 08/11.11.2024р., 03.12.2024р., термін придатності - 2 роки. В кількості 20 000 кг.
На виконання умов вищевказаного контракту видано інвойс №YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024 року, в якому сторонами погоджено вартість поставленого товару на умовах Інкотермс 2010 - FCA Клайпеда (Литва). Загальна вартість товару визначена вказаним інвойсом та складає 38 000,00 USD за 20 000 кг товару.
Отже, поставка товару здійснювалась на умовах FCA («Франко перевізник»), згідно із Інкотермс 2010, зазначене означає: що продавець передасть товар, випущений в митному режимі експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.
Заявлена до декларування партія товару поставлялась автомобільним транспортом - суходолом за маршрутом: м. Клайпеда (Литва) - м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка (Україна).
Уповноваженою особою декларанта (Позивача) - ТОВ «Інтертранс» до відділу митного оформлення № 1 м/п «Чорноморськ» UA500110 Одеської митниці 21.07.2025 року була подана для декларування електронна митна декларація (ЕМД) №25UA500110006431U8 на вищезазначений товар.
21.07.2025р. Одеською митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №иА500110/2025/000093/1 за митною декларацією №25ЦА50011000643Ш8 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №ЦА500110/2025/000238.
В картці відмови №иА500110/2025/000238 у якості причин відмови у прийнятті митної декларації Відповідачем було зазначено, що відповідно до ст. 55 МКУ митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості №UА500110/2025/000093/1 від 21.07.2025р. та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме, подання нової МД з урахуванням вимог рішення про коригування митної вартості №иА500110/2025/000093/1 від 21.07.2025р.
Коригування митної вартості товару Відповідачем було здійснено за резервним методом, з посиланням на митну декларацію від 18.07.2025 року № 25UА500110006296U6, яка не має жодного відношення до товару, що був заявлений до декларування, митну вартість товару Відповідачем було визначено на рівні 2,25 дол. США/кг.
На думку позивача, висновки митного органу про наявність будь-яких розбіжностей та сумнівів у заявленій позивачем митній вартості товару є необґрунтованими, прийняте спірне рішення ґрунтується на домислах та припущеннях, містить формальні та необґрунтовані підстави. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом. При цьому в Рішенні відповідача наявне посилання на реквізити раніше оформленої митної декларації з вищим рівнем митної вартості товару, без жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби. За таких обставин позивач вважає прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, необґрунтованими та незаконними, та за таких обставин, просить позов задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою судді від 06.01.2026 року позов залишено без руху.
Ухвалою суду від 03.02.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник Одеської митниці надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією, Одеською митницею встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, про що повідомлено та обґрунтовано в графі 33 Рішення про коригування. За наслідками запитуваних додаткових документів та відомостей, декларантом надані додаткові документи (проформа-інвойс; банківський платіжний документ про факт оплати товару, який оцінюється). У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Одеська митниця не визнає заявлену митну вартість. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод та прийняті рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. При цьому в Рішенні наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, та визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, зокрема проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України. За таких обставин, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття оскаржуваного Рішення діяла відповідно до вимог законодавства, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Ухвалою суду від 26.02.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів, суд встановив наступні обставини.
25.05.2022 року між Компанією «YASHASWI FISH MEAL AND OIL COMPANY» (Мангалур, Індія) (Постачальник) та ТОВ «Аквафрост» (Покупець) був укладений Контракт №25/05/22-94. 
Відповідно до умов вказаного контракту Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товар, зазначений в Інвойсі до цього Контракту, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та своєчасно оплатити його вартість в термін і на умовах, передбачених цим Контрактом (п.1.1. Контракту). 
У відповідності до п.1.2. Контракту поставка здійснюється на адресу Покупця. Покупець приймає Товар і бере на себе зобов`язання за розрахунками з Постачальником.
Згідно п. 4.1. контракту - ціна на поставлений товар, узгоджується сторонами, зазначається в інвойсі на кожну поставку товару.
В межах Контракту №25/05/22-94 від 25.05.2022 року ТОВ «Аквафрост» імпортував на митну територію України в липні 2025 року товар №1 - заморожене сурими з риби мікс, глазуроване сорт А (odonus niger, sau rida tumbil, epinephelus diacanthus, lepturacanthus savala) у вигляді фаршу без харчових добавок та приправ, без теплової кулінарної обробки, без кісток, шкіри та плавців, неконсервоване, для промислової переробки, дата виготовлення 23/27.09.2024р, 17/23.10.2024р, 08/11.11.2024р., 03.12.2024р., термін придатності - 2 роки. В кількості 20 000 кг.
На виконання умов вищевказаного контракту видано інвойс №YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024 року, в якому сторонами погоджено вартість поставленого товару на умовах Інкотермс 2010 - FCA Клайпеда (Литва). Загальна вартість товару визначена вказаним інвойсом та складає 38 000,00 USD за 20 000 кг товару.
Отже, поставка товару здійснювалась на умовах FCA («Франко перевізник»), згідно із Інкотермс 2010, зазначене означає: що продавець передасть товар, випущений в митному режимі експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.
Заявлена до декларування партія товару поставлялась автомобільним транспортом - суходолом за маршрутом: м. Клайпеда (Литва) - м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка (Україна).
Уповноваженою особою декларанта (Позивача) - ТОВ «Інтертранс» Одеської митниці 21.07.2025 року була подана для декларування електронна митна декларація (ЕМД)
№25UA500110006431U8 на вищезазначений товар.
Позивачем було заявлено декларування товару за першим (основним) методом - за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартістю операції).
На підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з митною декларацією №25UA500110006431U8 декларантом було подано наступні документи:
рахунок-фактура (Invoice) (Commercial invoice) №YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024р.;
автотранспортна накладна (Road consignment note) №3646 від 16.07.2025р.;
сертифікат про походження товару (Certificate of origin form А) №EIC/2024/006/1003191A/00924871 від 18.12.2024р.;
міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) №LT0380902/1189 від 16.07.2025р.;
декларація виробника (Declaration of producer) б/н від 13.12.2024р.;
довідка, що підтверджує вартість перевезення товару №16/07 від 16.07.2025р.;
договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях ФОП ОСОБА_1 №24/11/2023 від 24.11.2023р.;
заявка на перевезення №26 від 14.07.2025 р. (додаток до Договору перевезення №24/11/2023 від 24.11.2023р.);
рахунок-фактура №СФ-0000345 від 16.07.2025р. ФОП ОСОБА_1 на оплату перевезення до договору №24/11/2023 від 24.11.2023г.;
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 25/05/22- 94 від 25.05.2022р.;
договір про надання послуг митного брокера № 2/25-БР від 01.01.2025р.;
інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. органами № 13140858 від 21.07.2025р.
Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом було встановлено, що подані документи містять розбіжності, а саме:
- Відповідно до умов оплати згідно наданого інвойсу YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024 оплата здійснюється протягом 14 днів після отримання товару вагою нетто 20000 кг на умовах FCA Klaipeda.
Згідно поданих до митного оформлення сертифікату про походження від 18.12.2024 №EIC/2024/006/1003191A/00924871 та декларації виробника від 13.12.2024 б/н зазначено інвойс YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024 але вага брутто 27675 кг. а вага нетто 27000 кг., що унеможливлює ідентифікувати товар, що впливає на визначення митної вартості.
У підтвердження витрат на транспортування-50000 грн. надано до митному оформлення: договір перевезення від 01.01.2025 № 2/25-БР, рахунок-фактуру від 16.07.2025 №СФ-0000345 та довідку ФОП ОСОБА_1 №16/07 від 16.07.2025.
У графі 1 CMR №3646 від 16.07.2025 наявні відомості про Експедитора UAB VPA LOGISTICS, Клайпеда. Відомості щодо числового значення витрат та їх включення як обов`язкової складової митної вартості, передбаченої п.1а ч.10 ст.58 МКУ не надано митному органу. Згідно наданого до митного оформлення ветеринарного сертифікату від 16.07.2025 № LT0380902/1189 гр. 1.9 датою прибуття товарів до країни перезавантаження є 22.02.2025, згідно гр. 1.10 дата перезавантаження є 16.07.2025, згідно гр. 2.8 товар знаходився на митному складі UAB VPA LOGISTICS майже 5 місяців. Документальне підтвердження доставки оцінюваного товару від заявленого виробника YASHASWI FISH MEAL AND OIL COMPANY (Індія) (Заявлений характер угоди з виробником (4104)) до місця завантаження Клайпеда, Литва відсутнє. З моменту доставки товару від виробника до Клайпеди, зберігався на митному складі UAB VPA LOGISTICS з дотриманням відповідного температурного режиму. Відомості про зазначені витрати документально не підтверджено та не надано до митного оформлення.
Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
якщо рахунок сплачено, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхіднідляідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування та зберігання не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення та зберігання оцінюваних товарів ;
рахунки за здійснення послуг на перевезення та зберігання; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
рахункипро сплатукомісійних, посередницькихпослуг, пов`язанихіз виконанням умов договору; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Декларант повідомив митний орган, що подав всі необхідні документи.
Надалі митну вартість товару №1 за ЕМД від 21.07.2025 №25UA500110006431U8 відповідачем скориговано за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод відповідно до статті 64 Кодексу. Визначена мінімальна митна вартість оцінюваного товару ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг у найближчий до митного оформлення час за резервним методом за ЕМД від 18.07.2025 № 25UA500110006296U6 на рівні 2,25 дол.США/кг. При цьому, у якості докладної інформації та джерел, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості наводимо наступні критерії: заявлений код товару 0304991000 згідно УКТЗЕД, країну походження- Індія, виробник YASHASWI FISH MEAL AND OIL COMPANY, опис товару: Заморожене сурими з риби мікс глазуроване; латинську назву товару: odonus niger,saurida tumbil,epinephelus diacanthus, lepturacanthus savala, вага нетто- 20000 кг, на умовах поставки FCA Klaipeda, характер угоди-прямий контракт
Відтак Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2025/000093/1 від 21.07.2025.
На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі ? МК України) та іншими законами України.
Відповідно до ст.49 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів (ст. 50 МК України).
Керуючись ч.1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України. Про це ж вказано у ч. 1 ст. 52 МК України.
При цьому, відповідно до ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (п.1 ч.5 ст.54 МК України).
Як встановлено ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначені у ч.2 ст.53 МК України: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Однак, у разі необхідності, митні органи мають право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості (п.2 ч.5 ст.54 МК України), а декларант чи уповноважена ним особа зобов`язані надати такі додаткові документи (ч.3, 4 ст.53 МК України).
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю та митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості згідно із ч.1 ст.54 МК України.
При цьому, у п.1 ч.4 ст.54 МК України визначено обов`язок митниць здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Разом з тим, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів та подані декларантом до митного органу, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені ч.3 ст.53 ММК України, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч.ч.5 та 6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Поряд із цим, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
Така правова позиція наведена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 р. у справах № 21-127а15 та № 21-53а15.
Суд додатково зазначає, що розбіжність - це відсутність однаковості у документах щодо митної вартості товару.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Так, відповідно до ст. VII п.2 (а) Генеральної угоди по тарифам і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.
Статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1994 року визначено, ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таке, що ставить під сумнів право митних адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь-якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.
Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч.1 ст.57 МК України).
При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).
Разом з цим, Верховний Суду в постанові від 08.10.2019 року по справі №803/776/17 зазначив, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно до ч.2 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 МК України.
За результатами контролю митний орган визнає заявлену митну вартість або ж приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 МК України (ч.3 ст.54 МК України).
Рішення про коригування митної вартості товарів приймається митним органом у письмовій формі, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість (ч.1 ст.55 МК України).
Таке рішення має містити необхідні реквізити, визначені ч.2 ст.55 МК України, а форма рішення затверджена наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (далі Правила №598).
Так, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Строк дії таких гарантій складає 90 календарних днів (ч.7 ст.55 МК України). Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може подати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості (ч.8 ст.55 МК України). Митний орган, у разі надання вказаних документів, розглядає їх та протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у випадках визначених даною частиною.
У разі відмови у митному оформленні складається картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, форма та порядок заповнення якої визначено Порядком, затвердженим Міністерством фінансів України №631 від 30.05.2012 року.
Як було встановлено судом, позивачем визначено митну вартість товару за основним методом за ціною контракту. Водночас відповідач здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товарів із застосуванням резервного методу.
Основний метод (ст.58 МКУ - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) неможливо застосувати, враховуючи відсутність документально підтвердженої інформації щодо внутрішньої структури ціни реалізації імпортних товарів (у зв`язку з наданням неповних відомостей про митну вартість товарів, ненадання належних додаткових документів).
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна з складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Так, відповідно до ч.3 ст.58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 МК України.
Як вбачається з Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500110/2025/000093/1 від 21.07.2025 року другорядний метод визначення митної вартості 2 ґ) резервний.
Другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод (п. « 2ґ» ч.1 ст.57 МК України, ст.64 МК України), передбачає, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT/ГATT).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Таким чином розрахунок митної вартості товарів відповідачем виконаний за резервним методом. Так, у Рішенні вказано, що джерелом інформації для коригування митної вартості: товару №1 слугувала ЕМД від 18.07.2025 № 25UA500110006296U6 на рівні 2,25 дол.США/кг. При цьому, у якості докладної інформації та джерел, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості наводимо наступні критерії: заявлений код товару 0304991000 згідно УКТЗЕД, країну походження- Індія, виробник YASHASWI FISH MEAL AND OIL COMPANY, опис товару: Заморожене сурими з риби мікс глазуроване; латинську назву товару: odonus niger,saurida tumbil,epinephelus diacanthus, lepturacanthus savala, вага нетто- 20000 кг, на умовах поставки FCA Klaipeda, характер угоди-прямий контракт.
Судом встановлено, що Рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем прийняте у зв`язку з тим, що до митного оформлення разом з митною декларацією подані документи, які містять розбіжності та в них відсутні всі відомості, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та ціни, що були фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Водночас наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору та для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на наступне.
Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні, щозЗгідно поданих до митного оформлення сертифікату про походження від 18.12.2024 №EIC/2024/006/1003191A/00924871 та декларації виробника від 13.12.2024 б/н зазначено інвойс YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024 але вага брутто 27675 кг. а вага нетто 27000 кг., що унеможливлює ідентифікувати товар, що впливає на визначення митної вартості суд зазначає наступне.
Сертифікат про походження товару та декларація виробника не містять відомості про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, оскільки сертифікат про походження це офіційний документ, що підтверджує країну, де товар був виготовлений, вирощений або перероблений, а декларація виробника це офіційний документ, де виробник самостійно засвідчує, що його продукція повністю відповідає всім вимогам безпеки, якості, пакування та маркування, встановленим відповідними технічними регламентами. Таким чином, сертифікат про походження та декларація виробника є супровідною документацією, що видається постачальником товару. Розбіжності в таких документах не можуть слугувати підставою для витребування додаткових документів у декларанта в розумінні ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, адже не входять до вичерпного переліку документів, що подаються до митного оформлення відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу та, як наслідок, не можуть впливати на митну вартість товару.
При цьому, вага товару, зазначена в Інвойсі № YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024 співпадає із заявленою до митного оформлення відповідно до ЕМД № 25UA500110006431U8 від 21.07.2025р., а також із ввезеною в Україну згідно міжнародної автотранспортної накладної №3646 від 16.07.2025р.
Щодо зауважень - У підтвердження витрат на транспортування - 50 000 грн. надано до митного оформлення: договір перевезення від 01.01.2025 № 2/25-БР, рахунок-фактуру від 16.07.2025 №СФ-0000345 та довідку ОСОБА_2 №16/07 від 16.07.2025.
У графі 1 CMR №3646 від 16.07.2025 наявні відомості про Експедитора UAB VPA LOGISTICS, Клайпеда. Відомості щодо числового значення витрат та їх включення як обов`язкової складової митної вартості, передбаченої п.1а ч.10 ст.58 МКУ не надано митному органу. Згідно наданого до митного оформлення ветеринарного сертифікату від 16.07.2025 № LT0380902/1189 гр. 1.9 датою прибуття товарів до країни перезавантаження є 22.02.2025, згідно гр. 1.10 дата перезавантаження є 16.07.2025, згідно гр. 2.8 товар знаходився на митному складі UAB VPA LOGISTICS майже 5 місяців. Документальне підтвердження доставки оцінюваного товару від заявленого виробника YASHASWI FISH MEAL AND OIL COMPANY (Індія) (Заявлений характер угоди з виробником (4104)) до місця завантаження Клайпеда, Литва відсутнє. З моменту доставки товару від виробника до Клайпеди, зберігався на митному складі UAB VPA LOGISTICS з дотриманням відповідного температурного режиму. Відомості про зазначені витрати документально не підтверджено та не надано до митного оформлення суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 3.2. контракту № 25/05/22-94 від 25.05.2022р, поставка товарів за цим договором повинна здійснюватися Покупцеві. Термін та умови поставки (відповідно до «ІНКОТЕРМС -2010») обумовлюються в інвойсах до цього Контракту.
Як вбачається, зі змісту інвойсу №YSM/EXI167/24- 25 від 13.12.2024 та митної декларації №25UA500110006431U8 від 21.07.2025р. поставка товару здійснювалась на умовах FCA Klaipeda, Lithuania.
Згідно Правил Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі) FCA (...named place) англ. Free Carrier, або Франко перевізник (назва місця) термін, який означає, що продавець вважається таким, що виконав своє зобов`язання з постачання товару, який пройшов митне очищення для ввезення, з моменту передання його в розпорядження перевізника в обумовленому пункті. За відсутності вказівки покупця про такий пункт, продавець має право визначити такий пункт сам серед низки подібних пунктів, де перевізник приймає товар у своє розпорядження. У тих випадках, коли згідно з комерційною практикою для укладення договору перевезення необхідне сприяння продавця (при перевезенні товару повітряним або залізничним транспортом), він може діяти в таких випадках за рахунок і на ризик покупця.
А тому, така складова митної вартості товару, що був поставлений, як витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту та витрати на зберігання товару на складі в м. Клайпеда (Литва) у даному конкретному випадку не потребують додаткового підтвердження.
Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання, коли передає товар перевізнику, якого обрав покупець, у погодженому місці (в нашому випадку це місто Клайпеда).
Позивачем укладений договір на перевезення з безпосереднім перевізником товару. Вартість перевезення товару до митного переходу заявлена Позивачем як складова митної вартості (як того вимагають положення Митного кодексу) в сумі 50 000,00 грн. Дана складова митної вартості підтверджена Позивачем наступними документами:
договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях ФОП ОСОБА_1 №24/11/2023 від 24.11.2023р.;
заявка на перевезення №26 від 14.07.2025 р. (додаток до Договору перевезення №24/11/2023 від 24.11.2023р.);
рахунок-фактура №СФ-0000345 від 16.07.2025р. ФОП ОСОБА_1 на оплату перевезення до договору №24/11/2023 від 24.11.2023г.;
довідка, що підтверджує вартість перевезення товару №16/07 від 16.07.2025р.
Зміст наданих документів містить відомості та підтверджує заявлену вартість перевезення на загальну суму 103 500,00 гривень (з яких вартість перевезення до кордону України, що є складовою митної вартості, складає 50 000,00 гривень). В сукупності, дана інформація в повній мірі підтверджується та ідентифікується зі змісту наданих документів.
Отже, складова митної вартості - витрати з перевезення належним чином підтверджені Позивачем.
Постачальник виписуючи Інвойс №YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024 зазначив умовами поставки товару FCA Klaipeda, Lithuania, він взяв на себе обов`язок доставити товар визначеному ТОВ «Аквафрост» перевізнику, а саме ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до ч. 1 ст. 9 Женевської Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення від 19.05.1956р. вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Приймаючи до уваги, що міжнародна товарна- транспортна накладна, яка в розумінні вказаної конвенції є вантажною накладною, складена 16.07.2025, Постачальник передав товар, визначеному Позивачем перевізнику саме в цю дату, а тому враховуючи тлумачення терміну FCA, витрати, пов`язані із товаром до цього моменту, в тому числі витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати в зв`язку із залученням експедитора, який зазначений в графі 1 CMR, витрати на зберігання товару на складі в м. Клайпеда (Литва) тощо покладаються на Постачальника, не підлягають відшкодуванню Покупцем (ТОВ «Аквафрост») та, як наслідок, не є складовою митної вартості товару і в даному конкретному випадку взагалі не потребують додаткового підтвердження.
При цьому, відповідно до п. 5.6. контракту № 25/05/22-94 від 25.05.2022р, всі митні платежі, збори, податки та інші витрати, пов`язані з підписанням і виконанням даного Контракту в країні Покупця сплачуються Покупцем. Аналогічні митні платежі, збори, податки та інші витрати в країні Постачальника і в третіх країнах сплачуються Постачальником.
Також слід зазначити, що враховуючи умови базису поставки FCA у Позивача відсутній обов`язок щодо страхування товару, у зв`язку з чим підстав стверджувати, що витрати щодо страхування є складовою митної вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки, немає. Даний факт підтверджується і довідкою про транспортні витрати №16/07 від 16.07.2025 року, наданою Позивачем до митного органу на момент декларування, зі змісту якої вбачається, що страхування вантажу не проводилося, навантажувальні роботи за рахунок відправника. 
Отже, у відповідності до положень пункту 8 частини 2 статті 53, пункту 7 частини 10 статті 58 МК України декларант повинен надати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, лише якщо таке страхування здійснювалося, а оскільки страхування вантажу не здійснювалось безпідставним є твердження Відповідача про ненадання декларантом відомостей про відсутність чи наявність факту страхування товару та про неможливість перевірки правильності визначення митної вартості товарів через відсутність документів про страхування товарів.
Те ж саме стосується і обробки вантажу, Позивач не користувався такими послугами, а враховуючи базис поставки необхідність в таких послуг відсутня взагалі.
Крім того, на підтвердження своєї правової позиції щодо відсутності у ТОВ «Аквафрост» додаткових витрат, пов`язаних із поставкою товару на митну території України, Позивач додатково надав лист від Постачальника товару компанії Yashaswi Fish meal and Oil Company від 22.07.2025 року, яким Постачальник підтверджує такі витрати по інвойсу №YSM/EXI167/24-25 від 13.12.2024 за його рахунок та їхнє додавання (включення) до ціни товару.
Отже, з наведеного вбачається, що Позивачем не понесено будь-яких додаткових витрат (витрат на транспортування товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів; витрат на страхування; витрат у зв`язку із залученням Експедитора, який зазначений в графі 1 CMR, витрат на зберігання товару на складі в м. Клайпеда (Литва)) крім визначених при декларуванні, а тому такі витрати не є складовими митної вартості товару в розумінні ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України
З огляду на вказані обставини суд вважає неспроможними доводи відповідача про не врахування декларантом в розрахунку митної вартості товару витрат на зберігання товару у порту призначення (порт Клайпеда), протягом півроку замороженого товару, оскільки такі понесені постачальником товару. Та жодних додаткових витрат з організації поставки товару в порту Клайпеди позивач не поніс, зокрема матеріали справи доказів зворотного не містять.
Суд доходить до висновку, що з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, та, що такі витрати вже включені у ціну товару, а відтак не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.
Враховуючи вищевикладене положення та перелік документів наданих декларантом до митного оформлення, суд погоджується з доводами позивача про те, що ним було надано всі наявні у нього документи, що підтверджують витрати на транспортування.
Вирішуючи спір, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.
Крім того, Верховний Суд по справі №815/329/17 від 17.04.2018 року зазначив, що відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого товару, з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Таким чином, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ «Аквафрост» митної вартості товару судом не встановлено.
Суд встановив, що митну вартість імпортованого товару, що вказана декларантом у митній декларації визначено за основним методом та до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору.
Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, містили розбіжності є необґрунтованими. Оскільки надані позивачем документи спростовують твердження контролюючого органу про наявність в них розбіжностей та відсутності всіх відомостей, що підтверджують ціну імпортованого товару, зокрема наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена ТОВ «Аквафрост» митна вартість товару базувалася на документально підтверджених відомостях, що піддавались обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що відомості, які містяться в ЄАІС Держмитслужби, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).
Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Разом з тим, Верховним Судом сформовано правову позицію, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (Постанови від 21.02.2018 року по справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі №818/1186/17).
З урахуванням зазначеного, суд встановив, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких скориговано митну вартість товару.
При цьому, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у ч.2 ст.53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, про недотримання Одеською митницею вимог МК України при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості імпортованого товару за основним методом ціною договору.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно, в порушення ст.58 МК України, здійснено визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UА500110/2025/000093/1 від 21.07.2025 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем до суду надано платіжну інструкцію №60014 від 04.09.2024 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3028,00 грн.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Аквафрост», суд вважає за необхідне стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2422,40 грн. з Одеської митниці.
Керуючись ст.ст.9, 73, 77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» до Одеської митниці задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000093/1 від 21.07.2025р.
Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.ст.295, 297 КАС України.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» (68000, Одеська обл., місто Чорноморськ, село Бурлача Балка, вулиця Центральна, буд.1-Е, код ЄДРПОУ 33798852).
Відповідач - Одеська митниця (м.Одеса вул.Івана та Юрія Лип буд.21 А код ЄДРПОУ 44005631.).
Суддя Іванов Е.А.