Справа № 128/1119/24
Провадження № 22-ц/801/1006/2026
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Береговий О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року	Справа № 128/1119/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Берегового О. Ю. (судді – доповідача),
суддів Сала Т. Б., Шемети Т. М.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
терті особи: Вінницька міська рада, ОСОБА_4 ,
розглянувши в порядку письмового провадження справу №128/1119/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб Вінницької міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Путіліна Євгена Вікторовича на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року про зупинення провадження, яку постановила суддя Бондаренко О.І. в Вінницькому районному суді Вінницької області, повний текст складено 03 березня 2026 року, 

встановив:

Короткий зміст позовних вимог. 
В березні 2024 року  ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Вінницької міської ради про визнання права власності.
Просив суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати в порядку спадкування за спадкоємцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0520685200:03:001:0168.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12 квітня 2024 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 .
16 січня 2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Путілін Є.В. подав заяву про зміну предмета позову, в якій просив визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 28/100 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати в порядку спадкування за спадкоємцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0520685200:03:001:0168.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 квітня 2025 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову в редакції від 16 січня 2025 року.
03 березня 2026 року представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Самородова О.П. подала заяву про зупинення провадження в цій справі до набрання законної сили рішення в цивільній справі № 128/4964/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, як майно подружжя.
Ухвала суду першої інстанції.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб Вінницької міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності - зупинено до набрання законної сили рішенням в цивільній справі № 128/4964/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, як майно подружжя.
Ухвала суду мотивована тим, що оскільки спір виник щодо правового статусу земельної ділянки, її юридичного зв`язку з учасниками провадження, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , клопотання про зупинення провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 – адвокат Путілін Є.В. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, постановлену з порушенням норм процесуального права. Просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року про зупинення провадження скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі посилається на те, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї справи. Зазначив, що до заяви про зупинення провадження по справі відповідач не надав ні примірнику позовної заяви, ні належним чином засвідченої ухвали суду про відкриття провадження по справі. Внаслідок чого суд не мав можливості і не міг з`ясувати ні предмет заявленого позову, обставин справи і як наслідок висновок про неможливість її розгляду до вирішення даної справи, тому вважає, що підстави для зупинення провадження були відсутні. 
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Путіліна Є.В. на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року про зупинення провадження, надано учасникам справи 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Самородова О.П. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду – без змін. Зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права та обґрунтовано зупинив провадження у справі. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 квітня 2026 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи, згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.
Позиція суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У пункті 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовім рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 17 серпня 2023 року у справі №990/24/23 та від 05 березня 2025 року у справі №910/13175/25 зазначала, що: «Положення глави 8 Розділу III ЦПК України передбачають випадки, коли процесуальні строки розгляду справи можуть або мають бути зупинені. Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.»
У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 01 березня 2024 року у справі №910/17615/20 зазначено: провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.
Таким чином, суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.
Сталість судової практики Верховного Суду щодо зупинення провадження у справі підтверджується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 02 червня 2025 року у справі №943/242/22.
На переконання колегії суддів, у заяві про зупинення провадження та оскаржуваній ухвалі не наведено належних обґрунтувань у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої, а обґрунтування місцевого суду фактично зводяться до припущення, що у такій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, від яких залежатиме можливість розгляду даної справи.
При цьому, як вбачається з поданої заяви про зміну предмета позову, позивач просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 28/100 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та визнати в порядку спадкування за спадкоємцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0520685200:03:001:0168.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 січня 2025 року в справі №128/4964/24 (яка наявна в ЄДРСР) відкрито провадження у справі  ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, як майно подружжя, в якій позивач просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке становить 36,5 відсотків домоволодіння за адресою по АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Народного суду Вінницького району Вінницької області від 21 жовтня 1977 року і технічного плану 1977 року.
З позовних вимог  ОСОБА_1 вбачається, що вона просить визнати за собою право власності на 28/100 в спірному житловому будинку, тоді як  ОСОБА_4 просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке становить 36,5 відсотків цього житлового домоволодіння. Отже ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до суду з вимогами та просять визнати кожна за собою різні частки житлового будинку, що на переконання апеляційного суду не свідчить про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Висновки суду про необхідність зупинення провадження не вмотивовані.
Також, колегія суддів відмічає, що в силу вимог ч.3 ст. 210 ЦПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених п. 1-3, 4-1 ч. 1 ст.251 та п. 1-3 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу.
Тобто, у разі виникнення обставин, визначених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, учасник справи має можливість подати клопотання про зупинення провадження у справі лише на етапі підготовчого провадження, і провадження у цивільній справі на підставі вказаного може бути зупинено лише до початку розгляду справи по суті.
Як вбачається із матеріалів справи, провадження у даній справі відкрито ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12 квітня 2024 року (а.с.57), а ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.153).
Клопотання про зупинення провадження у цій справі заявлено 03 березня 2026 року, тобто на стадії розгляду справи по суті.
Враховуючи відсутність висновків щодо унеможливлення розгляду справи та викладених обставин, висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі з підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи на стадії розгляду справи по суті суперечить положенням ч.3 ст. 210 ЦПК України.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 березня 2025 року у справі №910/13175/23.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Виходячи із вищевикладеного, ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року про зупинення провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст.251, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Путіліна Євгена Вікторовича задовольнити.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року про зупинення провадження скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий        О. Ю. Береговий

Судді         Т. Б. Сало 

Т. М. Шемета