Справа № 588/2264/24 
Номер провадження 22-ц/816/1526/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 березня 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого Сізова Д.В. (судді-доповідача),
суддів Петен Я.Л., Замченко А.О.,
з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,
у присутності: 
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Сумцова Євгена Станіславовича (в режимі відеоконференції),
представника Тростянецької міської ради – Івах Ганни Анатоліївни (в режимі відеоконференції), 
представника особи, щодо якої вирішувалося питання про визнання недієздатним - адвоката Борики Олександра Олександровича (в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Сумцова Євгена Станіславовича, апеляційну скаргу Тростянецької міської ради (як органу опіки та піклування)
на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 03 грудня 2025 року (суддя Огієнко О.О.), ухвалене у м. Тростянець, повне рішення виготовлено 05 грудня 2025 року
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тростянецька міська рада (як орган опіки та піклування), військова частина НОМЕР_1 , 
про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
06 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сумцов Є.С. звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном останнього. 
Свої вимоги мотивував тим, що батько заявника ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи, має діагнози: шизофренія, параноїдальна форма, безперервний тип перебігу за стабільним дефектом, вторинна гіпертензія не уточнена, цукровий діабет 2 типу без ускладнень, атеросклеротична хвороба серця, не уточнених судин, хронічний простий бронхіт курця. ОСОБА_2 має суттєві проблеми із психічним здоров`ям і з 20 листопада 2024 року по цей час перебуває на стаціонарному лікуванні у КНП Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня».
Із 16 липня 2024 року по теперішній час ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині Національної гвардії України ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період відпусток заявник піклується про стан здоров`я батька, забезпечує його одягом, продуктами харчування, консультуванням у лікаря. Інших дітей та близьких родичів, крім заявника, ОСОБА_2 не має. За станом здоров`я заявник ОСОБА_1 може бути опікуном.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03 грудня 2025 року заяву задоволено частково.
Визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 на виконавчий комітет Тростянецької міської ради Сумської області, як орган опіки і піклування, покладено обов`язки зі здійснення опіки над недієздатним ОСОБА_2 . Визначено строк дії рішення та порядок продовження строку його дії.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим визнав його недієздатним. Разом із тим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення заявника опікуном над батьком ОСОБА_2 , оскільки він проходить військову службу у Збройних Силах України та не має об`єктивної можливості забезпечити постійний сторонній догляд за підопічним, що є обов`язковою умовою належного виконання обов`язків опікуна. При цьому судом надано критичну оцінку поданню органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном, як такому, що внесене без повного з`ясування обставин справи, а саме, без належного обґрунтування можливості заявника виконувати обов`язки опікуна та без встановлення осіб, які фактично здійснюють догляд за недієздатним.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційних скарг
Доводи апеляційної скарги сторони заявника 
Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Сумцов Є.С., оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі, посилаючись на неповне встановлення обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у призначенні ОСОБА_2 опікуном його сина та постановити нове про задоволення заяви. 
Вважає помилковим висновок суду про не можливість ОСОБА_1 забезпечити недієздатному батькові постійний догляд через проходження служби в ЗСУ в іншій місцевості. Зазначає, що заявник є єдиним сином ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, із урахуванням побутових умов та родинних зв`язків, виконавчий комітет Тростянецької міської ради надав подання про доцільність призначення його опікуном та підтвердив можливість виконання ним відповідних обов`язків. Вказує, що опіка не обмежується виключно фізичною присутністю: він та ОСОБА_2 зареєстровані і проживають за однією адресою, заявник матеріально утримує батька та представляє його інтереси, тоді як фізичну допомогу надають члени його сім`ї. Вказує, що за відсутності інших кандидатур суд безпідставно відмовив у призначенні його опікуном, що суперечить інтересам недієздатного, а також не врахував обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про непрацездатних батьків.
Доводи апеляційної скарги заінтересованої особи 
Тростянецька міська рада (як органу опіки та піклування), посилаючись на неповне встановлення обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити його опікуном заявника ОСОБА_1 . 
Заявник вважає, що рішення суду порушує норми сімейного законодавства, оскільки за наявності єдиного сина недієздатного ОСОБА_2 останнього безпідставно залишено під опікою виконавчого комітету Тростянецької міської ради, який не є окремою юридичною особою та не може належним чином виконувати функції опікуна, зокрема забезпечувати постійний догляд.
Зазначає, що у громаді відсутні відповідні установи та структурні підрозділи для забезпечення догляду, у зв`язку з чим життя і здоров`я ОСОБА_2 , який через стан здоров`я потребує постійного стороннього догляду, опинилися під загрозою. Вказує, що інші особи, зокрема дружина заявника, не можу здійснювати належний догляд, оскільки зайнята доглядом дітей.
Наголошує, що саме він, як єдиний син, має обов`язок, можливості та ресурси для здійснення опіки, що підтверджується матеріалами справи та поданням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 09 січня 2025 року, яким підтримано його кандидатуру.
Вважає, що суд першої інстанції формально оцінив докази, безпідставно не врахував зазначене подання та фактично вийшов за межі своїх повноважень, перебравши на себе функції органу опіки та піклування в частині визначення кандидатури опікуна. 
Судове рішення в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним в апеляційному порядку сторонами не оскаржується та відповідно в цій частині апеляційним судом не переглядається.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Борика О.О. підтримує подані учасниками справи апеляційні скарги. 
Пояснення учасників справи в судовому засіданні
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав обидві апеляційні скарги та просив їх задовольнити, призначивши його опікуном батька. Пояснив, що із 2012 року він перебуває у шлюбі, має двох дітей, 2012 та 2015 років народження. Із початку повномасштабної війни дружина з дітьми проживає у с. Гатному Фастівського району Київської області. Його з дружиною та дітьми за однією адресою з батьком зареєструвала його баба, якій належав будинок по АДРЕСА_1 . Батько проживав за адресою реєстрації разом зі своєю матір`ю (бабою заявника), яка померла у 2021 році. На той час він із сім`єю проживав у м. Суми. Після смерті баби він став проживати з батьком у селі, продовжуючи працювати в м. Суми на заводі. Кожної весни під час погіршення стану батька, коли він втрачав контроль над своєю поведінко, він відвозив його на лікування до психіатричної лікарні, потім через декілька місяців забирав його. На цей час він проходить службу в тиловому підрозділі Національної гвардії України – випікає хліб. Під час відпустки відвідує батька в лікарні, який під час їхньої зустрічі веде нормально. Пояснив, що поведінка батька нагадує поведінку дитини: він нічого не робить самостійно, лише за вказівкою; самостійно не орієнтується на місцевості, може загубитися. Повідомив, що його батько має брата близнюка, який проживає у м. Суми, проте він з ними не спілкується. 
Інші учасники справи підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-8).
Із 16 липня 2024 року по теперішній час ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).
За адресою по АДРЕСА_1 , значаться зареєстрованими: ОСОБА_2 , 1959 року народження; заявник ОСОБА_1 , 1991 року народження, дружина заявника ОСОБА_3 , 1993 року народження, дочка заявника ОСОБА_4 , 2012 року народження, син заявника ОСОБА_5 , 2015 року народження (а.с. 17-20).
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА від 05 квітня 2018 року № 912124 ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи за загальним захворюванням, інвалідність встановлено безстроково, протипоказана праця в нічний час, може працювати двірником, підсобним робітником (а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати ОСОБА_2 – ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 15, 16).
Із виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 26 листопад 2024 року № 1498 вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР у період із 02 жовтня 2024 року по 19 листопада 2024 року. Повний діагноз: шизофренія, параноїдальна форма, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, F20.00, вторинна гіпертензія, не уточнена, цукровий діабет 2 типу без ускладнень, атеросклеротична хвороба серця не уточнених судин, хронічний простий бронхіт курця, ст. ремісії (а.с. 10).
Згідно з довідкою КНП Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» від 26 листопада 2024 року ОСОБА_2 із 20 листопада 2024 року та на час видачі цієї довідки перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» (м. Охтирка) (а.с. 11).
03 грудня 2024 року представник заявника ОСОБА_7 звернувся до Тростянецької міської ради із заявою про призначення ОСОБА_1 опікуном над батьком (а.с. 12).
Рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 09 січня 2025 року № 31 було затверджено подання опікунської ради щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 . Подання мотивовано тим, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 . На цей час ОСОБА_1 проходить службу в лавах Збройних Сил України та в період відпустки піклується про стан здоров`я батька, забезпечує одягом, продуктами харчування, консультуванням у лікаря, тощо. Інших близьких родичів, крім сина, ОСОБА_2 не має (а.с. 38).
Згідно із висновком судово-психіатричного експерта Сумської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 08 серпня 2025 року № 659 ОСОБА_2 страждає хронічним психічним захворювання у формі шизофренії, параноїдальна форма, безперервний перебіг зі стабільним дефектом по змішаному типу. За своїм психічним станом ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 60-62).
Під час проведення експертизи було встановлено, що вперше психічний стан ОСОБА_2 змінився у 1976 році, перебував у шлюбі, розлучився, має сина. Тривалий час не працює, більшість часу проводить в лікарні через психічне захворювання. 
Із наданої апеляційному суду довідки КНП Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» від 13 березня 2026 року, ОСОБА_2 із 20 листопада 2024 року та на час видачі цієї довідки перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» (м. Охтирка) (т. 2 а.с. 3).
За інформацією КНП Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» від 13 березня 2026 року № 01-55/355, починаючи з 20 листопада 2024 року по теперішній час син ОСОБА_2 – ОСОБА_1 неодноразово відвідував та в телефонному режимі цікався станом здоров`я батька (т. 2 а.с. 3).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно із частиною 1 статті 39 та частиною 1 статті 41 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно із частиною 1 статті 60 ЦК України суд установлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до частин 2-4 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Відповідно до частин 1, 6 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). 
Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20 (провадження № 61-21311св21) зазначив, що «при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18) сформулювала правовий висновок, згідно з яким «рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі».
Із викладених норми слід дійти висновку, що захищаючи недієздатну особу закон покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому зі змісту норм ЦК та ЦПК слідує, що вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, полягає в тому, що саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.
У справі, що переглядається, встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 09 січня 2025 року № 31 було затверджено подання опікунської ради щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном над його батьком ОСОБА_2 .
У висновку орган опіки та піклування зазначив про відсутність у ОСОБА_2 інших родичів, проте апеляційним судом було встановлено, що у нього є рідний брат, характер стосунків з яким органом встановлено не було. Також у судовому засіданні з`ясовано, що свій висновок орган опіки та піклування підготував на підставі пояснень представника заявника – адвоката Сумцова Є.С., не маючи перед цим безпосереднього спілкування ні з заявником, ні з його батьком. Ця обставина не дає можливості стверджувати про наявність між вказаними особами особистих приязних взаємин, що є визначальним для забезпечення нормального життєзабезпечення підопічного. 
Також, встановивши, що ОСОБА_1 проходить військову службу виконавчий комітет ніяк не обґрунтував доцільність призначення опікуном над ОСОБА_2 саме сина ОСОБА_1 , який в силу специфіки військової служби за місцем проживання не перебуває та не зможе особисто забезпечити недієздатному батькові належний щоденний догляд. 
Так, заявником не заперечується та підтверджується відповідними доказами, що на військовій службі за контрактом він перебуває із 16 липня 2024 року по теперішній час. Із заявою про призначення його опікуном над батьком ОСОБА_8 звернувся до Тростянецької міської ради 03 грудня 2024 року вже після того, як почав нести службу.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_2 тривалий час із 1976 року страждає на психічне захворювання, постійно проходить стаціонарне лікування у спеціалізованих закладах, однак заявник ОСОБА_1 виявив бажання стати опікуном батька лише зараз, під час проведення загальної мобілізації, яка оголошена у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, та після свого вступу на військову службу.
Колегія суддів вважає, що проходження заявником військової служби унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна ОСОБА_8 , тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про призначення опікуна із зазначених підстав.
Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення такої особи опікуном.
Зважаючи на вказані обставини та положення статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка передбачає надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації опікунам осіб, визнаних судом недієздатними, суд зазначає, що отримання ОСОБА_1 статусу опікуна недієздатної особи, матиме наслідком звільнення його від військової служби із вказаних причин. 
На переконання суду, конституційний обов`язок боронити незалежність та територіальну цілісність України, який належним чином виконує заявник, має перевагу над його бажанням бути опікуном недієздатної особи і орган опіки та піклування у цей час має узяти на себе зобов`язання забезпечити опіку на батьком заявника.
Доводи заявника про те, що у зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про призначення опікуна обов`язки опікуна ні на кого не покладено, є безпідставними, оскільки відмова в задоволенні таких вимог не позбавляє орган опіки та піклування вирішити питання опіки над недієздатним ОСОБА_2 відповідно до законодавства.
Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (частина 1 статті 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 375 ЦПК України).
За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.
Висновки суду щодо судових витрат
Відповідно до частини 2 статті 299 ЦПК України судові витати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
Керуючись статтями 367-369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Сумцова Євгена Станіславовича та апеляційну скаргу Тростянецької міської ради (як органу опіки та піклування) залишити без задоволення.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 03 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.
Повна постанова складена «20» березня 2026 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Д.В. Сізов

Судді Я.Л. Петен 

А.О. Замченко