Справа № 461/10343/24 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 22-ц/811/777/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Чижа Л.М.
за участю: ОСОБА_1 , представника позивачів –
Стегніцького А.М., представника ТОВ «Фінансової компанії
«Козаков і партнери» - Вовк У.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2025 року у справі за позовом Підприємства об`єднання Громадян Львівського спортивно – культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Козаков і партнери» про визнання договору про врегулювання заборгованості недійсним,
ВСТАНОВИЛА:
Підприємство об`єднання Громадян Львівського спортивно – культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Козаков і партнери», в якому просили визнати недійсним договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020.
В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що у квітні 2021 року під час розгляду справи № 466/1394/21 позивачам стало відомо про Договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020. Зазначають, що вказаний договір ними не укладався та не підписувався, а їх підписи на вказаному договорі були сфальсифіковані ТОВ ФК «Козаков і партнери» з метою завдання позивачам матеріальної шкоди. З огляду на вказане, просили визнати вказаний договір недійсним.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.02.2025 у задоволенні позову – відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі, до якої приєдналися Підприємство об`єднання Громадян Львівського спортивно – культурного центру Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що оскаржуваний договір ніким не укладався, а документ було сфальсифіковано стороною відповідача, тобто фінансовою компанією ТзОВ «ФК «Козаков і партнери» з метою заволодіння матеріальними коштами, та і зрештою нежитловим приміщенням, що на АДРЕСА_1 . Суд не врахував, що позивачі є особами з інвалідністю, яким зміст договору не зачитувався. Позивачі є незрячими особами, і договір, що оскаржується, не було їм зачитано, що ставить під сумнів їхню обізнаність щодо його змісту та відповідність їхній волі. Це є істотною підставою для визнання договору недійсним відповідно до статей 203, 215 ЦК України. Суд не призначив почеркознавчу експертизу, незважаючи на сумніви у справжності підписів позивачів. В процесі розгляду справи позивачі заявляли клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки існували сумніви щодо автентичності їхніх підписів у договорі. Суд безпідставно проігнорував це клопотання, що є порушенням процесуальних норм. Суд виніс рішення на основі припущень, без належної оцінки доказів. У тексті рішення суд вказує, що договір вже визнавався чинним у інших справах, і це автоматично є підставою для відмови у позові. 
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Від ТОВ «Фінансова компанія «Козаков і партнери» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 , представник позивачів – Стегніцький А.М. підтримали апеляційну скаргу, представник ТОВ «Фінансової компанії «Козаков і партнери» - Вовк У.Я. заперечила проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2012 між ПАТ «Банк Кіпру» та Підприємством об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» укладено кредитний договір № 16/19-919/2012.
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Підприємство об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» передало в іпотеку ПАТ «Банк Кіпру» нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 641,2 кв.м, реєстраційний номер 26004211, та нежитлові приміщення «К-1» загальною площею 488,9 кв.м, реєстраційний номер 28858540, що знаходяться за адресою : м. Львів, вул. Ткацька, 31. 
21.07.2014 на підставі Договору факторингу №1 право вимоги до Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» перейшло від ПАТ «Неос Банк» (попередня назва ПАТ «Банк Кіпру») до АТ «Альфа-Банк». 
У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором від 21.06.2012 АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 03.09.2019, у справі № 914/274/18 з Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» на користь АТ «Альфа Банк» стягнено грошові кошти в сумі 256 664,63 дол. США.
26.09.2019 на підставі Договору факторингу право вимоги до Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» перейшло від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Карточка Плюс». 
26.09.2019 на підставі Договору факторингу №2 право вимоги до Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» (в тому числі за іпотечним договором) перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «Карточка Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери».
Встановлено, що під час відступлення прав вимоги за Кредитними договорами до нових кредиторів за окремими договорами про відступлення прав іпотекодержателя, переходили також права іпотекодержателя на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Ткацька, 31.
Згідно із умовами договору про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами та непогашенням підприємством «Орієнтир» заборгованості за кредитним договором № 16/19-919/2012 ТОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери» отримало право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.
03.12.2019 приватним нотаріусом Дерев`янко Л.М. проведено державну реєстрацію речових прав на нежитлові приміщення за адресою м. Львів, вул.Ткацька, 31 за ТОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери».
21.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери» та Підприємством об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 укладено договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором №16/19-919/2012 від 21.06.2012, украденим між ПАТ «Банк Кіпру» та Підприємством об`єднання громадян Львівського спортивно - культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир».
Відповідно до п. 2.1.2 договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором, сторони домовились, що зобов?язання зі сплати заборгованості за Кредитним договором, в тому числі три відсотки річних, та усі інші вимоги Кредитора до Боржника, які можуть існувати за Кредитним договором припиняються внаслідок прощення боргу Кредитором на підставі статті 605 Цивільного кодексу України.
Згідно з пунктом 2.1.3 вказаного договору сторони підтверджують повне припинення будь-яких зобов`язань між ними, які виникли внаслідок Кредитного договору та внаслідок звернення Кредитором стягнення на належне Боржнику майно шляхом набуття Кредитором права власності на нежитлове приміщення літ. «К-1», загальною площею 488,9 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення, загальною площею 641,2 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Сторони підтверджують відсутність будь-яких вимог та претензій (в т.ч. грошових) один до одного у зв`язку із виконанням Кредитного договору, Іпотечного договору, та діями по зверненню стягнення на належний Боржнику предмет іпотеки.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
За частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення – під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
Звертаючись до суду з позовом про визнання договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором недійсним, позивачі покликалися на те, що такий ними не укладався, оригінал договору у них відсутній, такий було складено в одному примірнику, за наявності 7-ми підписантів та його було сфальсифіковано з умислом на заволодіння матеріальними цінностями.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачів, оскільки їх доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи, у зв`язку з тим, що суду не надано оригіналу договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020, у сторін такий відсутній, а призначення експертизи за наведених підстав суперечитиме Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53 (у редакції нанаказу Міністерствам юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5). При цьому позивачі не скористались своїм правом, передбаченим ст. 106 ЦПК України, та не подали до суду висновку експерта, складеного за їх замовленням, тому доводи позивачів про те, що вони не підписували такий договір не підтверджені належними доказами.
Як вбачається з копії договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором №16/19-919/2012, такий не встановлював для сторін жодних нових прав чи обов`язків, не містив майнових умов для його сторін, а метою його укладення було врегулювання вже існуючих прав та обов`язків сторін, які виникли з кредитних та іпотечних відносин, 
Встановлено, що на момент укладення договору ТОВ «Фінансова компанія «Козаков і партнери» вже набуло права власності на нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 , шляхом проведення 03.12.2019 приватним нотаріусом Дерев`янко Л.М. державної реєстрації речових прав, що спростовує твердження позивачів про фальсифікацію оспорюваного договору з метою заволодіння матеріальними цінностями.
Доводи позивачів про те, що укладення договору в одному примірнику за наявності семи учасників порушує їх права є безпідставними, оскільки жодне з положень договору не містить відомостей про укладення такого договору саме в одному примірнику.
Крім цього, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що як вбачається з копії заяви про уточнення позовних вимог, яка подана 08.05.2023 до Шевченківського районного суду м. Львова у справі 466/4317/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Козаков і партнери», ПП «Занзібар Холдинг», приватного виконавця Білецького І.М., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про витребування майна та стягнення коштів, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, позивач просив долучити до матеріалів справи копію договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором від 21.12.2020, тобто посилався на цей документ як доказ у справі, що свідчить про факт визнання його правового значення.
З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання Договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором №16/19-919/2012 від 21.06.2012 недійсним.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 27.03.2026

Головуючий  

Судді