Справа № 471/301/25
Провадження №2-о/471/3/26 
Номер рядка звіту 17

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 березня 2026 р. Братський районний суд Миколаївської області 
у складі: головуючого судді – Жили Н.М.,
з участю: секретаря – Холоденко І.Ю.,
представника заявника – Козиревич О.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомар`ївська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
Представник заявника – адвокат Козиревич О.С. звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до відкриття спадщини, а саме з 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22 серпня 1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі, але через сварки та непорозуміння шлюб між ними був розірваний 08.04.1997 року. Від шлюбних відносин останні дітей не мали. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжили проживати як подружжя до смерті ОСОБА_2 .. Останні вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом ремонтували будинок, сплачували комунальні платежі, купували разом меблі та різне домогосподарське приладдя, обробляли присадибну ділянку, піклувались про сина ОСОБА_1 .. В цей період ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не перебували у шлюбі з іншими особами. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 .. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 13 5629 га, яка розташована в межах території Новомар`ївської (Ганнівської ) сільської ради Вознесенського (Братського) району Миколаївської області, що належала померлому згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 032520, виданого Ганнівською сільською радою 29.10.2002 року на підставі розпорядження Братської райдержадміністрації від 03.07.2002 року №189-р. 
Заявник звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошиної Н.В. з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у прийнятті вказаної заяви та відкритті спадкової справи. Підставою відмови нотаріус вказала відсутність документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю з спадкодавцем як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до відкриття спадщини. 
Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 ..
Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.
В судовому засіданні представник заявника підтримали заяву та просила її задовольнити.
Представник заінтересованої особи – Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява вказаної сільської ради, в якій просить розглянути справу без участі представників ради, вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, залишає на розсуд суду (а. с. № 75, 90).
Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22 серпня 1987 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Ганнівською сільською радою Братського району Миколаївської області, який 08 квітня 1997 року розірвано Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. № 13). 
Від вказаних шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільних дітей не мали. 
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжили проживати як подружжя до смерті ОСОБА_2 .. Вони проживали в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Ганнівського старостинського округу Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та записами погосподарських книг за 1987-2024 роки, копії яких надані представником заявника (а. с. № 12, 46-72). Останні вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом ремонтували будинок, сплачували комунальні платежі, купували разом меблі та різне домогосподарське приладдя, обробляли присадибну ділянку, піклувались про сина ОСОБА_1 , разом проводили дозвілля та відвідували заходи (а. с. № 107-109). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (а. с. № 6). 
Згідно довідки № 06-19/262 від 08.10.2025 року, виданої Ганнівським старостинським округом Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, копію якої надано представником заявника, ОСОБА_1 провела поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. № 106). 
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що знайомі з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понад 30 років, весь цей час та по день смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, спільний побут та мали спільний бюджет, разом проводили дозвілля, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, односельці сприймали їх як подружжя, спільних дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мали. Після смерті ОСОБА_2 його похованням займалася ОСОБА_1 ..
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі.
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 13 5629 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новомар`ївської (Ганнівської ) сільської ради Вознесенгського (Братського) району Миколаївської області, що належала померлому згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 032520, виданого Ганнівською сільською радою 29.10.2002 року на підставі розпорядження Братської райдержадміністрації від 03.07.2002 року №189-р. (а. с. № 7-8, 9).
Заявник звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошиної Н.В. з заявою про прийняття спадщини, яка надала роз`яснення, відповідно до яких за ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спілкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадщину за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України; факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили (а. с. № 10). 
Згідно інформації, наданої приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошиною Н.В. на запит суду, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не заводилась, коло спадкоємців та обсяг прийнятого майна невідомо, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а. с. № 84).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
В ч. 2 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). 
Поняття сім`ї, сформульоване в ст. 3 СК України, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України.
Доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 ..
Відповідно до ст. 1264 СК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання, як чоловіка і жінки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження та доведений належними доказами, у зв`язку з чим заява підлягає частковому задоволенню, так як вказаний факт може бути встановлено судом лише з дня набрання чинності СК України, 01 січня 2004 року.
Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 83, 89, 229, 258, 259, 263-265, 315, 319, 352, 354-355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомар`ївська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити частково.
Встановити факт проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до відкриття спадщини, а саме з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .  В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя		 Жила Н. М.