Справа № 948/824/25 
Номер провадження 2/948/95/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23.04.2026 Машівський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого-судді     Косик С.М.,
за участю: секретаря     Ткач Н.М., 
представника позивача     ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області,  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Полтавська районна державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :
у вересні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Машівського районного суду Полтавської області з позовом до Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, у якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок площею 70 кв.м, земельну ділянку кадастровий номер 5323087205:05:001:0262, площею 0,2500 га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку кадастровий номер 5323087205:05:001:0261, площею 0,6048 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 з 1996 року добросовісно володіє чужим вищевказаним нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно, а саме понад 29 років користуватися ним. Позивач зауважив, що він не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності, йому не було відомо, що попередній власник ОСОБА_6 не зареєструвала за собою право власності на житловий будинок і не мала законних підстав щодо продажу житлового будинку його бабусі ОСОБА_7 , яка його також не зареєструвала. При цьому, вказані особи померли, а право власності наразі ні за ким не зареєстровано, а тому позивач позбавлений можливості оформити право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку (а.с.2-6, 79-83 т.1).
19.09.2025 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання, одночасно залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Полтавську районну державну нотаріальну контору Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, витребував із Полтавської районної державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи до майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи до майна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.105,106).
Своєю ухвалою від 21.10.2025 суд витребував докази, 21.11.2025 суд залучив як співвідповідачів:  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.171, 186).
Ухвалою від 23.01.2026 Машівський районний суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.224-225 т.1).
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, покликаючись на те, що позивач ОСОБА_2 з 1996 року по даний час безперервно, відкрито, добросовісно володіє житловим будинком та земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 . Тривалий час позивач проживав у вказаному будинку, а після розлучення з дружиною продовжує користуватися земельними ділянками, доглядає садибу та сплачує податки. Будинок та земельні ділянки бабуся позивача – ОСОБА_7 придбала в ОСОБА_6 , при цьому не оформила договір купівлі-продажу. Спадкоємці ОСОБА_6 на вказане нерухоме майно не претендують, проти позову не заперечують. 
У судове засідання інші учасники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.206-209,211,214,215 т.1, а.с.8-12 т.2).
Голова Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області Почечун Є. подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі виконавчого комітету сільської ради, при розгляді справи по суті покладаються на розсуд суду (а.с. 210 т.1, а.с.13 т.2).
Співвідповідач ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі та повідомив, що на спірну земельну ділянку та житловий будинок прав не заявляє (а.с.216-220 т.1).
Співвідповідач ОСОБА_5 також подав заяву про розгляд справи без його участі та позов визнав, пояснивши, що він як спадкоємець ОСОБА_6 , яка булла попереднім власником майна, не претендує та вподальшому претензій не матиме (а.с.226 т.1).
Співвідповідач ОСОБА_4 причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.
Завідувач Полтавською районною державною нотаріальною конторою Замулко Л.В. також подала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішення питання по суті покладаються на розсуд суду (а.с. 212 т.1).
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). 
Таким чином, судом забезпечено право осіб, які беруть участь у справі, з`явитись до суду, а тому суд уважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, співвідповідачів та третьої особи, та, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши правову позицію відповідача та співвідповідачів, допитавши свідків дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_2 успадкував після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 бабусі ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5323087205:05:001:0085, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,6394 га, кадастровий номер 5323087205:05:001:0086 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Сонячне Полтавського (колишнього Машівського) району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину від 20.06.2023 та витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.9,11-15 т.1).
За інформацією виконавчого комітету Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області згідно даних Погосподарської книги №6 на 1996-2000 роки, за адресою: АДРЕСА_1 з 1996 року власником земельної ділянки була ОСОБА_6 . Про зміну власників даної земельної ділянки інформація відсутня. Згідно Погосподарської книги ОСОБА_2 користується даною земельною ділянкою з 1996 року і по даний час (а.с.21-37 т.1).
Як убачається з Державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №000139, на підставі рішення виконавчого комітету Старицьківської сільської ради ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, яка розташована в с.Сонячне Старицьківської сільської ради, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.20 т.1).
На а.с.16-19 т.1 є матеріали інвентаризації земельної ділянки площею 0,85 га, на території с.Сонячне Старицьківської сільської ради, переданої у приватну власність ОСОБА_6 .
За витягами з Державного земельного кадастру, право власності на земельні ділянки кадастровий номер 5323087205:05:001:0262, площею 0,25 га та земельну ділянку площею 0,6048 га, кадастровий номер 5323087205:001:0261 належить ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Старицьківської сільської ради від 21.10.1997 (а.с.48-52, 53-56 т.1).
За довідкою ВСЗН та НАП Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані особи відсутні (а.с.38 т.1).
Згідно з повідомленням Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 реєстрація права власності за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилась (а.с.39 т.1).
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.46 т.1).
На а.с.40-42 є технічний паспорт житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 15.07.2025 на замовлення ОСОБА_2 (а.с.40 т.1). 
На а.с.43-45 є витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про проведену повторну технічну інвентаризацію будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.43-45 т.1).
З акта обстеження від 03.06.2025, складеного комісією у складі депутата сільської ради Рибалки В.М., сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає по АДРЕСА_1 , але безперервно більше 15 років користується земельною ділянкою, розташованою за вказаною адресою та сплачує щорічно земельний податок (а.с.47 т.1).
Свідок ОСОБА_11 показала, що вона з 1986 року тривалий час працювала секретарем Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області та пам`ятає, що в будинку по АДРЕСА_1 жили дідусь та бабуся ОСОБА_2 – родина ОСОБА_12 , які купили хату в ОСОБА_6 , вона приписувала їх в будинку, договору еупівлі-продажу вона не бачила. Податок за землю спочатку платила бабуся позивача, а потім сам ОСОБА_2 , який проживає у будинку з 1998 року та доглядає садибу – косить бур`яни, обробляє земельні ділянки.
Свідок ОСОБА_9 повідомила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , та обізнана, що ОСОБА_13 користувався землею, обробляв ділянки, косив бур`яни, платив податки, з 2008 року у вказаному будинку позивач не проживає, проте обробляє земельні ділянки.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що з 2009 року вони з позивачем почали проживати разом та зі вказаного року з чоловіком обробляють земельні ділянки в АДРЕСА_1 , сплачують податки, доглядають, ремонтують садибу.
Згідно з висновком про вартість майна садибного (індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 86 100,00 грн (а.с.84-87 т.1).
15.07.2025 на замовлення ОСОБА_2 ПП ПБТІ «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.88-90 т.1).
Згідно з висновком про вартість земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 5323087205:05:001:0262, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по АДРЕСА_1 станом на 08.09.2025 складає 83 500,00 грн (а.с.93-98 т.1).
За висновком про вартість земельної ділянки площею 0,6048 га, кадастровий номер 5323087205:05:001:0261, для ведення особистого селянського господарства, розташована по АДРЕСА_1 станом на 08.09.2025 складає 119 100,00 грн (а.с.99-104 т.1).
Як видно з інформації виконавчого комітету Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області від 29.04.2025, ОСОБА_2 надано роз`яснення щодо набуття громадянами права власності на земельну ділянку за давністю користування, безкоштовної приватизації земельної ділянки та порядку переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок), розміщений на земельній ділянці (а.с.57-59).
За інформацією Головного управлінням ДПС у Полтавській області від 14.02.2025 року, за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України з 01.01.2020 по 11.02.2025 по земельному податку з фізичних осіб до бюджету Коломацької ТГ Рубан О.А. сплатив 639,87 грн (а.с.60-61 т.1).
Також, як вбачається з повідомлення ГУК у Полтавській області, квитанції до платіжної інструкції №2.283481453.1 від 29.08.2025, за серпень 2025 ОСОБА_2 сплатив земельний податок з фізичних осіб у сумі 467,50 грн та платіжки №1381276675 від 07.09.2024 у сумі 474,00 грн (а.с.62,63).
На адвокатський запит Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області надано інформацію про те, що згідно архівної «Картки прописки» Форми А, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 28.07.2009 року по 05.04.2011 року, знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. Разом з нею станом на 05.04.2011 року була зареєстрована ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знята з реєстрації 27.07.2019 у зв`язку зі смертю (а.с.64).
На а.с.66-69 є архівна копія сайту Старицьківської сільської ради, яка була реорганізована і увійшла до складу Коломацької громади.
З копії спадкової справи, наданої завідувачем Полтавською районною державною нотаріальною конторою Замулко Л.В. вбачається, що до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 спадкоємцями, які належним чином прийняли спадщину є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , яким видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частину земельної ділянки площею 6,80 га та ОСОБА_15 , який є спадкоємцем за заповітом на 3/5 частин приватизованої земельної ділянки площею 6,80 га, яка розташована на території Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, що також вбачається з витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.117-147 т.1).
За матеріалами спадкової справи №584/2019 ОСОБА_8 склала заповіт, яким все майно заповіла ОСОБА_16 , яка належним чином прийняла спадщину. Державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. на підставі заповіту видано ОСОБА_16 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_4 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/10 частку земельної ділянки із загальної площі 6,8001 га, яка розташована на території Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, кадастровий номер 5323087200:00:005:0015, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій, що також підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.148-166 т.1).
Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Стаття 41 Конституції України визначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом.
Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац другий частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.
Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних вище тобто передбачених чинним законодавством умов у їх сукупності.
У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння.
За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21 (провадження № 61-4347св22) та від 15 червня 2023 року у справі № 359/8844/20 (провадження № 61-5539св23).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У судовому засіданні встановлено, що власником спірного житлового будинку та земельних ділянок є ОСОБА_6 , спадкоємці якої – співвідповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийняли спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , від спадщини в установленому законом порядку не відмовилися, а тому позов є необґрунтований з огляду на недоведення умов для набуття права власності за набувальною давністю на спірне нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК України, оскільки такий факт виключає можливість набуття позивачем права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю.
Сам по собі факт користування позивачем будинком та земельними ділянками, утримання майна в належному стані, здійснення оплати податків не є підставою для виникнення у нього права власності за набувальною давністю (постанова Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 337/4725/18).
Доводи позивача щодо відкритого володіння ним нерухомим майном, його утримання, користування не дають підстав для визнання за ним права власності за набувальною давністю у розумінні статті 344 ЦК України.
Такий висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 461/5075/23, від 26 травня 2021 року у справі № 214/3083/18, від 13 квітня 2022 року №740/3305/20.
Суд також зауважує, що наданий позивачем витяг із погосподарської книги по спірному домогосподарству (а.с.22-37 т.1) без підкріплення його іншими доказами, лише опосередковано підтверджує реєстрацію у погосподарській книзі членів домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 . 
Отже, у задоволенні позову потрібно відмовити у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області,  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Полтавська районна державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 07.04.1998, РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач -1: Коломацька сільська рада, місцезнаходження: вул. Центральна, 54, с.Коломацьке, Полтавського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 42128580.
Відповідач – 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач – 3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: рф, АДРЕСА_6 , інші відомості відсутні.
Відповідач – 4: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя          С. М. Косик